Провадження № 1-кс/686/2967/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваних - ОСОБА_4 , володільців майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000058,

встановив:

31.03.2022 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду клопотання слідчого про арешт майна, яке було подано до Хмельницького міськрайонного суду 31.03.2022 року, було повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

06.04.2022 року у Хмельницькому міськрайонному суді було зареєстроване клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на речі, вилучені 29.03.2022 в ході обшуку в буд. АДРЕСА_1 , його прибудинкових та господарських спорудах, який належить на праві власності ОСОБА_5 , у якому проживають мати та вітчим ОСОБА_8 , а саме на: предмет схожий на пістолет без маркування з магазином; предмети схожі на набої в кількості 45 шт.; грошові кошти в сумі 350 000 грн.; грошові кошти в сумі 1850 ЄВРО, 3 долари США, 61 гривня; грошові кошти в сумі 155 Євро, 1595 доларів США, 34 грн., які перебували у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із забороною права володіння, користування та розпорядження даним майном.

В обґрунтування клопотання вказує, що група осіб з числа жителів Хмельницької області, здійснюють незаконне розповсюдження наркотичних засобі та психотропних речовин на території Хмельницької області.

29.03.2022 року в період часу з 14.14 по 17.39 год. слідчим СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , за фактичним місцем проживання матері та вітчима ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет без маркування з магазином; предмети схожі на набої в кількості 45 шт.; грошові кошти в сумі 350 000 грн.; грошові кошти в сумі 1850 ЄВРО, 3 долари США, 61 гривня; грошові кошти в сумі 155 Євро, 1595 доларів США, 34 грн.

Постановою слідчого від 17.02.2022 вказані речі визнано речовими доказами, як такі, що є знаряддями та предметами кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані у спосіб, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження як речових доказів просить накласти арешт на: предмет схожий на пістолет без маркування; предмети схожі на набої в кількості 45 шт.; грошові кошти в сумі 350 000 грн.; грошові кошти в сумі 1850 ЄВРО, 3 долари США, 61 гривня; грошові кошти в сумі 155 Євро, 1595 доларів США, 34 грн.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що у ході проведення обшуку ОСОБА_6 повідомила про те, що їй невідоме походження грошових коштів.

Захисник підозрюваних у судовому засіданні пояснила, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані лише ОСОБА_5 та його дочка. У ОСОБА_8 та ОСОБА_11 є своє житло і у їх будинку дані особи не проживають. Дійсно, ОСОБА_6 не знала про походження грошових коштів, оскільки вони належали її чоловіку та заощаджувалися саме ним. Звертає увагу, що дозволу на відшукання грошових коштів ухвалою слідчого судді надано не було. Вважає, що немає жодних доказів незаконності походження грошових коштів і довести вказані обставини неможливо.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання. Вказали, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 близько двох років не проживають у житловому будинку по АДРЕСА_1 , оскільки мають власне помешкання. Періодично відвідують матір, але не ночують та не проживають у будинку. Гроші, які були відшукані, є заощадженнями ОСОБА_5 , а ті, які зберігалися у книзі, - належить доньці ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При цьому, в ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна у встановлені законодавством строки або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2022 було надано дозвіл на проведення обшуку в буд. АДРЕСА_1 , його прибудинкових та господарських спорудах, який належить на праві власності ОСОБА_5 , у якому проживають мати та вітчим ОСОБА_8 з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, предметів призначених для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, засобів для фасування та упакування наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, мобільних телефонів, сім карток мобільних операторів, планшетів, системних блоків, ноутбуків, нетбуків, магнітних носіїв інформації, флеш-накопичувачів та носіїв інформації, записників, блокнотів, записок, чорнових записів.

29.03.2022 слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП у Хмельницькій області було проведено обшук у буд. АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на пістолет, предмети, ззовні схожі на набої у кількості 45 шт., грошові кошти в сумі 350 тис. грн., грошові кошти в сумі 1850 Євро, 3 долари США, 61 грн., грошові кошти у сумі 155 Євро, 1595 дол. США та 34 грн.

Таким чином, вилучені 29.03.2022 у ході обшуку грошові кошти, зазначені в клопотанні прокурора, є тимчасово вилученим майном, оскільки не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Предмет, ззовні схожий на пістолет та предмети, ззовні схожі на набої відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу у зв`язку із тим, що відповідно до положень п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року не можуть перебувати у власності громадян.

31.03.2022 слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучені у ході обшуку 29.03.2022 речі.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.03.2022 клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000058 було повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Означену ухвалу та матеріали клопотання прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 отримав наручно 31.03.2022, про що свідчить його підпис про отримання ухвали та матеріалів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Зокрема, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Аналіз матеріалів клопотання свідчить про те, що у даному випадку прокурором не дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, оскільки таке втручання не є законним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Слідчим суддею встановлено, що після усунення недоліків клопотання про арешт майна прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту 05.04.2022 шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, що підтверджується відповідною відміткою на конверті про відправлення поштового відправлення.

Згідно із ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Конструкція частини 7 статті 115 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що строк який обчислюється годинами не продовжується у випадку коли він припадає на неробочий день, Також в нього включається вихідні, святкові і неробочі дні, а відтак строк визначений ч.3 ст.172 КПК України є присічним і не підлягає поновленню.

В даному випадку процесуальний строк відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України обчислюється годинами, а тому 72 годинний термін подачі клопотання прокурором про арешт майна закінчився 03 квітня 2022 року.

Відомостей про те, що клопотання прокурора про арешт майна було відправлено у 72-годинний строк, отримано та зареєстровано у канцелярії Хмельницького міськрайонного суду належним чином у встановлений процесуальним законодавством спосіб, немає.

Таким чином, у зв`язку із спливом встановленого ухвалою слідчого судді 72-годинного строку для усунення недоліків клопотання, який не підлягає поновленню, тимчасово вилучене в особи майно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України підлягає негайному поверненню, а отже правові підстави для накладення на нього арешту відсутні.

Окрім того, клопотання не може бути задоволено і у зв`язку із тим, що матеріали клопотання не містять даних про те, що грошові кошти, вилучені за місцем проживання батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одержані внаслідок вчинення ними злочину або є доходами від кримінально-протиправної діяльності, було предметом злочину, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя злочину, а тому на вказане майно, відповідно до вищенаведених положень кримінального процесуального закону, не може бути накладено арешт з метою збереження їх як речових доказів або забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Процесуальна та фактична неможливість накладення арешту на вилучені під час обшуку 29.03.2022 року грошові кошти обґрунтовується і тим, що слідчий суддя в ухвалі від 26.03.2021 року, надаючи дозвіл на проведення обшуку в її мотивувальній частині чітко висловив висновок щодо заборони вилучення грошових коштів за наслідками проведення обшуку.

Подружжя ОСОБА_13 пояснили походження грошових коштів як заощаджень доходів чоловіка ОСОБА_5 , а тому в цій частині, на даному етапі розгляду справи відсутні докази, які б свідчили про їх злочинне походження. Натомість ОСОБА_5 у судовому засіданні надано виписки по картковим рахункам клієнта за період з 01.07.2021 по 31.12.2021; з 01.01.2022 по 30.03.2022; з 01.06.2021 по 30.11.2021; з 01.01.2021 по 30.06.2021; з 01.12.2020 по 31.05.2021, які підтверджують як надходження грошових коштів у виді заробітної плати та пенсії, так і купівлю останнім іноземної валюти. Також долучені квитанції від 17.12.2021, 10.09.2021, 10.11.2021, 17.09.2021, 03.02.2017, 11.11.2015, які свідчать про здійснення ОСОБА_5 валюто-обмінних операцій.

Працевлаштована та має дохід також ОСОБА_6 , яка працює у ТзОВ «Ена-Лтд».

В пункті 86 Рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року зазначено, що судом враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

Жодних доказів отримання грошових коштів, вилучених з житлового будинку, який належить ОСОБА_5 злочинних шляхом не надано та яким чином вказане майно кваліфікується саме як таке, що набуте у ході кримінально-протиправної діяльності, слідчим в судовому засіданні та в клопотанні не наведено.

У клопотанні міститься лише необґрунтоване твердження, що все вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а будь-яких вагомих мотивів такому висновку не наведено.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя враховує також положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за змістом якого будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, чого в даному випадку слідчим суддеюж не встановлено.

Щодо предмету, ззовні схожого на пістолет та предметів, ззовні схожих на набої, слід зазначити, що вказані речі відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу у зв`язку із тим, що відповідно до положень п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року не можуть перебувати у власності громадян, а отже не є тимчасово вилученим майном, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 234 КПК України мають статус предметів, вилучених з обігу, а тому не можуть бути повернуті володільцям і арешту не підлягають.

Окрім того, вказані речі, які визнані речовими доказами вже належно зберігаються у слідчого. За таких обставин слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту вилученого предмету, ззовні схожого на пістолет та предметів, ззовні схожих на набої.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, КПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000058 відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11.04.2022.

Слідчий суддя