Справа № 526/192/22
Провадження № 1-кп/526/115/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000037 від 22.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працює «Райавтодор» водій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

у с т а н о в и в :

21 січня 2022 року о 22 год. 58 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП В Полтавській області ОСОБА_7 , які перебували у добовому наряді під час здійснення патрулювання на автодорозі по вулиці Героїв Майдану в м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, відповідно до своїх службових обов`язків, був зупинений транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який небезпечно маневрував своїм авто на дорозі.

У ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_4 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було повідомлено про порушення ним п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та необхідність складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з перебуванням останнього у стані алкогольного сп`яніння.

У цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді позбавлення права керування транспортними засобами. З метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення нею дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання стосовно нього адміністративного протоколу за порушення п.2.9(а) ПДР України.

Цього ж дня, о 23 год. 13 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні представилися, перебували у поліцейському однострої встановленого зразка та мали при собі спеціальні номерні нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході розмови висловив словесну пропозицію надати вищевказаним поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) гривень, обіцяючи їх надати, коли привезуть родичі цього ж дня, за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним п.2.9(а) ПДР України.

У подальшому, поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_4 , у службовому автомобілі марки « RENAULT DUSTER» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 », було розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006066 за ч.1 ст. 130 КУпАП, під час якого був присутнім і останній. У даному транспортному засобі, ОСОБА_4 почав звертатись з аналогічними пропозиціями до зазначених вище працівників поліції, а саме о 23 год. 28 хв. він запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10000 (десять тисяч) гривень, обіцяючи їх надати, коли його мати перешле йому грошові кошти на банківську карту, або 22.01.2022 о 04 год.00 хв. передати на території «Автостанції Гадяч 1», що по вул. Лохвицькій, 23, у м. Гадяч. Усвідомлюючи, що «домовитись» з працівниками поліції не виходить, о 23 год. 40 хв. ОСОБА_4 запропонував їм хабар у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, обіцяючи їх надати 22.01.2022 о 12 год. 00 хв. на території «Автостанція Гадяч 1», що по вул. Лохвицькій, 23, у м. Гадяч.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі.

23 червня 2022 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, є визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність матеріальної шкоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Окрім того, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у разі надання письмової згоди прокурору потерпілим на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23 червня 2022 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2022 року, між між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1