Справа№ 953/3911/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання направлений з Харківської обласної прокуратури обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001295 від 14.05.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого у НТУ «ХПІ», доцент кафедри «ФМН», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період не пізніше 11.05.2022, за невстановлених обставин, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у м. Харкові, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного етану інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний кримінальний протиправний умисел, у період до 20 год. 55 хв. 11 травня 2022 року за невстановлених обставин здійснив на території м. Харкова збір інформації про розташування озброєння ЗС України у районі АДРЕСА_3 , із можливістю їх ідентифікації на місцевості.

Далі, 11 травня 2022 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи наявні технічні засоби із доступом до мережі Інтернет, поширив в додатку «Вконтакте» на особистій сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), публікацію у вигляді зображення карти місцевості у додатку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із координатами розташування військової техніки ЗС України та наступною текстовою частиною: «Примерно 30-40 нациков разместились с тремя артиллерийскими пушками в моем районе по АДРЕСА_4 (около здания патрульной полиции), ждите прилета:) Видимо ситуация с разрушенными зданиями СБУ и полиции ничего не научила. Народ, кто живет в Киевском районе будьте осторожней и бдительней, не игнорируйте сигнал воздушной тревоги, прячьтесь в укрытиях, укропы тоже бьют по своим, а потом списывают на страну «агрессора» Россию.».

При цьому, інформація щодо розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

В судовому засіданні, до початку розгляду обвинувального акту по суті, суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 02.08.2022 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Зазначив, що укладення угоди з його боку є добровільним та він розуміє наслідки, передбачені ст.473 КПК України.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні не заперечував проти затвердження укладеної угоди судом.
Із змісту угоди про визнання винуватості від 02.08.2022 вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, просять на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 02.08.2022 не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, зібрані докази вказують на кваліфікацію діянь за ч. 2 ст. 114-2 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 02.08.2022 вимогам ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно із ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого (відповідно до ст.67 КК України) судом не встановлено.
Враховуючи викладене, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 02.08.2022 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 , визначити узгоджену міру покарання в угоді.
Запобіжний захід у вигляді застави засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін.
Цивільний позов та процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.08.2022, укладену між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001295 від 14.05.2022.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з представником уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді застави засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з моменту затримання його 14.05.2022 в порядку ст.208 КПК України до звільнення 02.06.2022 на підставі внесення застави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2022 на речові докази, а саме: ноутбук «HP Pro 450 B1», S/N:2CE407092Y, сірого кольору та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «DOODGE S55» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Речовій докази: ноутбук «HP Pro 450 B1», S/N:2CE407092Y, сірого кольору та зарядний пристрій до нього; мобільний телефон марки «DOODGE S55» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , повернути засудженому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1