Справа № 308/9514/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/2964/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородського окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000223 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 травня 2022 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, уродженки м. Ужгород, одруженої, непрацюючої, раніше несудимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 Кримінального кодексу України, -
встановив:

23 липня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородського окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 травня 2022 року уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 16 травня 2022 року проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки психотропної речовини метамфетаміну у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без затримання особи.

У ході проведення вищевказаної оперативної закупки, 30 травня 2022 року о 15 годині 09 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в публічному місці на перехресті вулиць Можайського-Патруса Карпатського в с. Минай Ужгородського району Закарпатської області напроти АЗС «ОККО», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої, серед іншого, діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, отримала від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, як оплату за обумовлену психотропну речовину метамфетамін, після чого, в тому ж місці 30 травня 2022 року о 15 годині 31 хвилині передала в руки останньому 1 (один) полімерний пакет з кристалічною речовиною, білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою у перерахунку на метамфетамін основу 0,0707 грама, тобто збула психотропну речовину.

У такий спосіб встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування з`ясовано, що 21 липня 2022 року уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 11 липня 2022 року проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки психотропної речовини метамфетаміну у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із затриманням особи.

У ході проведення вищевказаної оперативної закупки 21 липня 2022 року о 20 годині 44 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої, серед іншого, діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, повторно отримала від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, як оплату за обумовлену психотропну речовину метамфетамін, після чого, передала в руки останньому 1 (один) згорток паперу з кристалічною речовиною, білого кольору, яка зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину метамфетамін, тобто збула психотропну речовину.

У такий спосіб встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно.

21 липня 2022 року в ході санкціонованого судом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «BV 37», ІМЕІ: НОМЕР_1 , купюру номіналом 50 грн. серії ФВ0023148 та купюру номіналом 1 грн. серії ВЄ6113915, дзеркало, два згортки фольги, два поліетиленові пакети, картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone», пристрій для куріння з залишками речовини сірого кольору, згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, схожу на наркотичну, мобільний телефон марки «Bravis», ІМЕІ2: НОМЕР_2 , банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , банківську картку «Sportbank» № НОМЕР_4 , дві пластикові картки оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за №№ НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , одну картку оператора «Vodafone» № НОМЕР_7 .

21 липня 2022 року на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину від 21.07.2022 проведено оперативну закупку психотропної речовини метамфетамін у підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із затриманням особи, в ході чого було вилучено:

-грошові кошти в сумі 250 гривень наступними купюрами, а саме: дві купюри номіналом 100 гривень, серії ДЄМН9114779 та КФ 2639732 та купюра номіналом 50 гривень серії СЛ 6005176.

22 липня 2022 року вказані речі за постановою слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області були визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України тобто незаконний збут психотропних речовин та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - тобто незаконний збут психотропних речовин, вчиненому повторно.

22 липня 2022 року вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 1, 2 ст.307 КК України
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме:

-висновок експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022;

-протокол вручення грошових коштів від 30.05.2022;

-протокол вручення технічних засобів від 30.05.2022;

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 30.05.2022;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.07.2022;

-протокол медичного освідчення від 21.07.2022.

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.05.2022;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11.07.2022;

-іншими матеріалами даного кримінального провадження.

В клопотанні слідчий зазначив, що домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1, 2 ст.307, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є недоведеними, зазначеними формально та без обґрунтування їх настання. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід, просив застосувати домашній арешт.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала, та підтримала позицію захисника.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрювану, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.

Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 ..

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: висновком експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022; протоколом вручення грошових коштів від 30.05.2022; протоколом вручення технічних засобів від 30.05.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.05.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.07.2022; протоколом медичного освідчення від 21.07.2022. протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.07.2022; іншими матеріалами даного кримінального провадження.
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких (ч.1, 2 ст.307 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень (до 10 років з конфіскацією майна), остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Разом з тим матеріали клопотання містять відомості, що ОСОБА_4 систематично займалася збутом психотропних речовин на території Ужгородського району та м.Ужгород, що свідчить про існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на її користь.
Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , остання являється працездатною, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає, крім того враховує, що ОСОБА_4 хоча офіційно одружена, однак на утриманні дітей не має, тобто достатні соціально стримуючі фактори в останнього відсутні, слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , має можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, та існує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, його ставлення до скоєного суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок (70х2481). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 було затримано 21 липня 2022 року, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту її затримання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-
постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати (обрати) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів починаючи з 21.07.2022 року по 17.09.2022 року включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.09.2022 року включно.
На підставі ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок (70х2481).

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не спілкуватися із свідками, у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 вересня 2022 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься обвинувачений.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 липня 2022 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1