В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 936/772/22

Провадження № 1-кп/936/104/2022

15.08.2022 р. смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 16.04.2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним 20 червня 2022 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де йому було запропоновано отримати повістку на відправку на 14 липня 2022 року.

У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 отримав дану повістку на відправку та включений в поіменний список військовозобов`язаних для направлення до військової частини НОМЕР_1 . Зокрема будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про кримінальну відповідальність за відмову від отримання повістки під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022. Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи, про мобілізацію, відповідно до Указу Президента України № 64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69-2022 отримавши повістку та будучи відправлений 15.07.2022 року у військову частину НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повідомив, що відмовляється бути призваним по мобілізації, а тому за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
Під час підготовчого засідання, 15.08.2022 р. між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. За умовами цієї угоди, сторонами узгоджено призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.08.2022 р.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просила затвердити вищевказану угоду.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 15.08.2022 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.08.2022 р. між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1