УХВАЛА
підготовчого судового засідання
13.04.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
в ході чергового підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 12 жовтня 2016 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого Залізничним районним судом м. Львова 11.05.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Сторона обвинувачення -
Прокурорки Франківської окружної прокуратури
м. Львова Львівської області
ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000090 від 12 жовтня 2016 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України відносно ОСОБА_3 .
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 12 жовтня 2016 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 27 березня 2017 року від прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 .
Відповідно до ухвали судді від 29.03.20147 призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта з повідомленням учасників процесу про час та місце проведення такого.
У зв`язку з тим, що обвинувачений в судові засідання не прибував, причини неявки суду не повідомляв, хоч судом вживалися заходи для його виклику у порядку, передбаченому статтями 111 та 135 КПК України, використовуючи анкетні дані щодо місця проживання, зазначені в обвинувальному акті та які прокурор вважав встановленими, слухання справи неодноразово переносились.
За таких обставин, відповідно до ухвали суду від 19.06.2018 року судом оголошено розшук обвинуваченого та зупинено провадження з розгляду обвинувального акта. Більш повно підстави такого рішення викладені в ухвалі суду.

Копія ухвали була скерована для організації її виконання слідчому СВ Франківського відділу поліції міста Львова ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 чи іншому слідчому визначеному керівництвом, а контроль за виконання ухвали покладено на прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 . Про факт отримання ухвали до виконання, начальник Франківського ВП ОСОБА_7 своїм листом від 26 червня 2018 року письмово повідомив суд ( ас. 78 - 84)..
З даного часу судом неодноразово скеровувалися нагадування про необхідність виконання ухвали суду та обов`язковість повідомлення результатів розшуку (ас. 85 86, 93 94),
Натомість начальник Франківського ВП ОСОБА_7 листом від 05 липня 2018 року письмово повідомив суд, що у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 у розшуку з 26.04 2018 року ухвала суду про розшук долучена до матеріалів оперативно розшукової справи з метою встановлення місця знаходження обвинуваченого. При встановленні місця знаходження останнього суд буде повідомлено додатково та у визначений законом термін. ( ас. 78 - 84).. Листами від 19 жовтня, 05 та 27 листопада 2018 року начальник Франківського ВП в черговий раз повідомив суд про те, що ухвала про оголошення розшуку прийнята до виконання ( ас. 91 92, 96).
07 квітня 2021 року начальник Львівського районного управління поліції № 3 ГУ НП у Львівській області своїм листом повідомив суд, що працівниками відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області було встановлено місцезнаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується Франківським районним судом м. Львова та відпущено, оскільки як на думку автора листа, санкції на затримання та доставлення ОСОБА_3 в суд згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19.06.2018 року не було. У зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього було встановлено, орган якому було доручено розшук, просить суд повідомити про доцільність перебування ОСОБА_3 в розшуку.
Не зважаючи на те, що розшук судом не відмінявся, 12 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про роз`яснення ухвали про оголошення розшуку та затримання ОСОБА_3 для доставки в суд у порядку, передбаченому ст. ст.. 208 213 КПК України.
Однак станом на 16.03.2022 і дана ухвала суду щодо оголошення в розшук від 19.06.2018 не виконана.
Статтею 8 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Положення статті 9 КПК України, додатково конкретизують зміст статті 8 КПК положенням тим, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у кримінальній справі є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до ухвали суду від 16.03.2022 року, провадження у судовій справі відновлено, відмінено розшук та продовжено підготовче судове засідання.
В чергове підготовче судове засідання обвинувачений не прибув з підстав того, що не викликався судом із наведених вище обставин, тобто з підстав відсутності конкретної адреси на яку можна було б скерувати судову повістку, а можливості суду по встановленню його місця знаходження, вичерпані.
При цьому судом також встановлено, що ОСОБА_3 оголошувався в розшук органами пробації та ними подавалося клопотання до суду про скасування статті 75 КК України, що застосовувалась Галицьким районним судом м. Львова та було повернуто ініціатору клопотання у зв`язку з тим, що не відоме місце знаходження засудженого.
Отже встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, що позбавляє суд здійснити належну перевірку дійсних обставин та здійснити виклик обвинуваченого, а вжиті судом заходи щодо його розшуку ігноруються органом якому доручено розшук.
Прокурорка в судовому засіданні просила суд повторно оголосити розшук обвинуваченого, мотивуючи своє клопотання тим, що КПК не передбачає інших варіантів. Разом з тим, на запитання головуючого, - прокурорка так і не надала відповіді, у який спосіб нею чи її попередником здійснювався контроль виконання ухвали та не вказала який саме механізм розшуку може бути застосовано у даному випадку, зважаючи, що розшук оголошено 4.5 роки тому і він результатів не дав.
Відтак, є очевидним, що судом вживалися достатні заходи щодо розшуку та приводу обвинуваченого, починаючи з 19 червня 2018 року, однак такі заходи є безуспішними в силу формального підходу органів досудового розслідування та процесуального керівництва щодо встановлення даних на особу, його дійсного місця знаходження чи перебування, а відтак, формального розшуку, зважаючи на те, що протягом майже 4 років не здобуто жодного позитивного результату, а відшукавши ОСОБА_8 у 2021 році, поліція не забезпечила виконання ухвали суду.
Зважаючи на те, що під час чергового підготовчого судового засідання, при вирішенні питань, передбачених ст. 314 -316 КПК України, прокурор заявила суду, що їй невідоме місцезнаходження обвинуваченого, як невідомі адреси, за якими його можна викликати в суд, а також, що прокурорка не змогла повідомити суд про позитивність результатів оголошеного судом розшуку станом на час розгляду справи, хоч зобов`язана діяти активно , з огляду на вимоги ст.. 36 КПК України, суд прийшов до висновку, що підготовче судове засідання слід провести у відсутності обвинуваченого та прийняти процесуальне рішення з питань подальшої можливості розгляду судом обвинувального акту.
Заслухавши пояснення і висновки прокурорки , дослідивши матеріали судового провадження, в частині змісту обвинувального акта на його відповідність вимогам процесуального законодавства й інші процесуальні питання, які вирішувалися в порядку ст. 314 -315 КПК України з можливістю встановити місцезнаходження обвинуваченого та механізм його повідомлення чи приводу, врахувавши результати його розшуку протягом 4 років та перспективність доручення розшуку Інтерполу чи заочного розгляду обвинувального акта, вважаю, що судом вичерпано допустимі процесуальні варіанти та можливості щодо забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання.
Суд визнає, що основною причною вказаних обставин є відсутність в обвинувальному акті належним чином встановлених анкетних даних обвинуваченого, формальний підхід органів досудового розслідування та процесуальних керівників у формуванні обвинувачення, що й стало наслідком безперспективності процесуальних дій суду, які крім того, є обмеженими на даній стадії кримінального судочинства, а отже обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду з підстав безперспективності оголошеного судом розшуку.
Відсутність вказаних даних позбавляє суд вирішити питання передбачені Главами 42 - 44 Розділу 9 КПК України, а ініціатива публічного обвинувача у вирішенні вказаних питань повністю відсутня.

З урахуванням відсутності даних на особу обвинуваченого (підозрюваного) виявляється не можливим виконання судом відповідних процедур, передбачених главою 44 КПК України. Не можливим є також вжиття заходів, передбачених ст.. 323 КПК України та судовий розгляд в порядку, визначеному вказаною нормою закону, оскільки санкція статті та тяжкість кримінального правопорушення, обмежують вказані процесуальні дії.
З огляду на відсутність процесуального варіанту для вирішення подальшої можливості проведення підготовчого судового засідання без обвинуваченого, суд став заручником неналежного досудового розслідування.
Суд відхиляє пропозицію прокурорки, котра полягає у оголошенні повторного розшуку, оскільки така пропозиція уже не сприймається судом як один із процесуальних варіантів вирішення питання.
Крім цього, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , що у свою чергу суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурорці ОСОБА_4 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинна скерувати його до суду. Разом з тим, прокурорка Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала.
До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається із дати затвердження обвинувального акту та розписки про отримання його копії обвинуваченим, такий складено, затверджено та копію вручено 22 березня 2017 року, проте до суду обвинувальний акт поступив тільки 27 березня 2018 року, тобто через п`ять днів після його складання, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої, прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду. При цьому, будь які дані, що обвинувальний акт скеровувався поштою, відсутні.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав потерпілого та обвинуваченого, що гарантовані ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Крім того вказана обставина дала можливість обвинуваченому протягом 4 років переховуватися, а коли його було відшукано у 2021 році то працівники поліції знайшли причини не виконувати ухвали суду.
Невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального законодавства, позбавила суд можливості здійснити судовий виклик обвинуваченого у відповідності з вимогами ст.. 111 та 135 КПК України, і, як наслідок, обвинувачений один раз прибув у підготовче судове засідання. Відтак у суду не має процесуальних підстав для вжиття інших заходів для забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання, оскільки у суду відсутні конкретні дані про його місце проживання інші дані, у тому числі й про наявність документів на особу.

Зважаючи на викладене, суд визнає беззаперечним факт очевидності, що обвинувальний акт не відповідає прямим вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та згідно з вимогами ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону, а саме: належного встановлення даних на обвинуваченого, у тому числі його фактичного місця проживання, реєстрації, наявності документів, що посвідчують особу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» п. 18 ст. 3, статтями 28, 291, 314 316, 369, 372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні за № 0000090 від 12 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 389 КК України повернути прокурорці Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ч. 4 ст. 110 та п. 2 ч. 2 ст.. 291 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19 квітня 2022 року об 08. год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня виготовлення її повного тексту.

Суддя ОСОБА_10