Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1598/22
Провадження № 1-в/490/80/2022
У Х В А Л А

12 травня 2022 року

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі засудженого ОСОБА_3 /в режимі відеоконференції/

представника органу

виконання покарань ОСОБА_4 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, визначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2020 року,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченко Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 06 травня 2022 року Державна установа "Миколаївський слідчий ізолятор" звернулась до суду із поданням, у якому просила про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .
У поданні зазначила, що ОСОБА_3 , будучи засудженим, зокрема, за вчинення тяжкого злочину, наразі відбув 2/3 з призначеного йому строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

2. Під час судового розгляду подання представник органу виконання покарань та засуджений подане клопотання підтримали та просили про його задоволення.

3. Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання сповіщався у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив.

З огляду на таке суд, керуючись приписами абзацу 2 частини 5 статті 539 Кримінального Процесуального Кодексу України ухвалив про розгляд подання за відсутності прокурора.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні протягом періоду з 20 лютого до 07 березня 2017 року злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України та йому було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Цим же вироком ухвалювалось про звільнення засудженого від відбуття цього покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

2. Вироком того ж суду від 06 грудня 2019 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні протягом періоду з 18 квітня 2017 року до 30 липня 2019 року злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України та за вчинення цього злочину йому було призначене покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі.

Цим же вироком на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до цього покарання було частково приєднане невідбуте покарання за вироком від 04 квітня 2017 року та остаточно ОСОБА_3 за сукупністю вироків було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки 02 місці.

3. Вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2020 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні 18 липня 2019 року злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України та йому призначене покарання за вчинення цього злочину у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік.

Цим же вироком ухвалювалось на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 був засуджений цим та попередніми вироками призначити йому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки 03 місяці.

4. З 25 лютого 2020 року ОСОБА_3 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у строк відбутого ним покарання зарахований період з 30 по 31 липня 2019 року.

Таким чином, станом на момент розгляду цього подання (на 12 травня 2022 року) ОСОБА_3 фактично відбув 02 роки 02 місяці 20 днів з призначеного йому покарання.

5. Наказом начальника Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" № 44 від 29 грудня 2020 року ОСОБА_3 був зарахований до відділення господарського обслуговування цієї установи.

6. За період відбуття покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, зокрема - отримав п`ять заохочень; стягнень не мав; залучався до суспільно-корисної оплачуваної праці та в програмі виховного впливу "Духовне відродження".

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1. Відповідно до статті 81 Кримінального Кодексу України:

До осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді … позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

/частина 1/

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
/частина 2/

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
…

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

/частина 3/

2. Санкція частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Санкція частини 1 статті 186 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

3. Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
/частина 3/

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
/частина 4/

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
/частина 5/

4. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 537, пункту 1 частини 2 статті 539 Кримінального Процесуального Кодексу України клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання розглядає суд , в межах територіальної юрисдикції якого особа відбуває покарання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

1. ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, санкція найбільш тяжкого з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, тобто - який відповідно до статті 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, вчинені ним злочини є умисними.

2. На час розгляду подання він відбув більше 2/3 призначеного судом покарання.

3. З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів своє виправлення.

Отже, його слід умовно-достроково звільнити від відбування покарання, задовольнивши відповідне подання в повному обсязі.

Керуючись п. 2 частини 1 статті 537, ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" - задовольнити.
Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 03 місяці, визначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2020 року, з моменту набрання ухвалою чинності.

Не відбута частина покарання становитиме 01 рік 00 місяців 03 дні.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =