У Х В А Л А

про відмову в задоволені клопотання про закриття кримінального провадження
та звільнення від кримінальної відповідальності

22 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадженню №0000767 від 13.11.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст..357, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст..357, ч.1 ст.185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 13.11.2021 року.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 10.11.2021 року в період часу з 17:30 до 17:40 годин перебував у парку, що розташований по вул. Едуарда Фукса, 52 в Покровському районі м. Кривого Рогу.

10.11.2021 року в період часу з 17:30 до 17:40 годин, ОСОБА_5 перебуваючи у вищезазначеному парку, біля фонтану на землі виявив банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_6 , в результаті чого, у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаною банківською карткою, яка згідно примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдені ним банківські картки належить іншій особі, підняв з землі вищезазначені банківські картки, що належать потерпілій та поклав собі в кишеню тим самим незаконно заволодів та в подальшому почав зберігати з метою подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_6 .

Також, в цей же день, в період часу з 17:30 до 17:40 годин, ОСОБА_5 перебуваючи у вищезазначеному парку, біля фонтану на землі виявив пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 видане 29.06.2016 року Пенсійним фондом України на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , яке є іншим важливим особистим документом та обіг якого затверджено постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії», в цей час та місці, керуючись раптово виниклим прямим умислом на незаконне заволодіння приватними документами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підняв вищезазначене посвідчення з землі та поклав собі в кишеню тим самим незаконно заволодів та в подальшому почав зберігати.

Далі, в цей же день, ОСОБА_5 , в період часу з 17:59 до 18:53 годин, продовжуючи свої протиправні дії в межах єдиного кримінально-протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 належних потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, самостійно, а також за допомоги третьої особи, яка не була обізнана в протиправних діях ОСОБА_5 , шляхом безготівкового розрахунку, безконтактно, без введення пін-коду, через POS-термінал, перебуваючи на касовій зоні у приміщенні магазину «Prostor», що розташований на проспекті 200-річчя Кривого Рогу, 14А в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 863,30 гривень, у приміщенні магазину «Ева», що розташований на проспекті 200-річчя Кривого Рогу, 12А в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 532,59 гривень та в приміщенні магазину «Колос», що розташований по вул. Подбєльського в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 910 гривень, тобто вчинив викрадення грошових коштів з вищезазначених банківських карток, належних потерпілій на загальну суму 2305,89 гривень, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вищезазначену суму.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям. Додатково суду пояснили, що від клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку примирення відмовляються.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Так, відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з положеннями ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, що вперше вчинила злочин, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст.45 КК.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України кримінального законодавствапро повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року, згідно зі статтями 45-48, ч. 1 ст. 97 КК однією з умов, передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності, є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, злочини, які інкриміновані ОСОБА_5 є проступком. Разом з тим, він обвинувачується у вчиненні двох злочинів, які вчинені ним у різний час.

Таким чином, вказані злочинні дії як за суб`єктивною стороною, так і за часом їх вчинення мають відмінності, тому не можуть утворювати таку сукупність, яка в теорії права визначена як ідеальна.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям немає, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 286, 369, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1