Справа № 612/361/21
Провадження (1-кп/199/510/22)
ВИРОК

іменем України

20.09.2022 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Савченка Є.М.

при секретарі - Комар Н.В.

за участю сторін:

прокурора - Павлюченко А.С.

захисника - Федчишина Д.В.

представника потерпілого - Дерюги Є.В.

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000044 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лозова, Харківської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області знаходиться водний об`єкт, з розташованою під ним земельною ділянкою загальною площею 111,3 га. Відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, а тому кадастровий номер щодо неї відсутній.

Системний аналіз ст. 3,4,51,85 Водного кодексу України, ст.69,93,116,124, Земельного кодексу України дає підстави вважати, що використання водного об`єкту для рибогосподарської експлуатації, промислового вилову та вирощування риби повинно здійснюватися тільки за наявності права на водний об`єкт (води) разом із земельною ділянкою, водного фонду. Відповідно до статей 125 та 126 Земельного кодекс України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, в невстановлений час, у ОСОБА_1 виник умисел на самовільне зайняття водного об`єкту з розташованою під ним земельною ділянкою загальною площею 111,3 га, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, реалізуючи який, наприкінці весни - на початку літа 2018 року, більш точної дати та часу не встановлено, маючи корисливий мотив, з метою отримання прибутку від вирощування риби, діючи умисно та всупереч вимог ст.ст.116-125 Земельного кодексу України, усвідомлюючи, що відсутнє рішення органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, за відсутності будь-якого правочину щодо неї, а також без державної реєстрації цих прав, самовільно зайняв земельну ділянку площею 111,3 га, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області. Вказану земельну ділянку площею 111,3 га, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, ОСОБА_1 , самовільно, протиправно, без здійснення плати за землю, використовував у період з кінця весни - початку літа 2018 року по 22 червня 2021 року, шляхом забезпечення її охорони, встановлення тимчасових споруд, зарибленням, виловом риби, обмеженням вилову риби сторонніми особами, та обмеження загального водокористування громадянами. Внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки, державі в особі уповноваженого органу Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, заподіяно матеріальну шкоду в сумі 287710 гривень 50 копійок, що є значним розміром.

Обвинувачений ОСОБА_1 провину не визнав у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, суду показав, що він з кінця весни - початку літа 2018 року по 22 червня 2021 року займав вказане водоймище, однак усі дозвільні документи у нього були на режим рибогосподарської експлуатації Уплатнівського водосховища, він робив зариблення, найняв для цього людей, був охоронець на ставку, все було відповідно до чинного законодавства. Зазначає що він не брав в оренду земельну ділянку, орендну плату не сплачував, незважаючи на припис ГУ Держгеокадарстру про необхідність реєстрації речових прав на користування земельною ділянкою, оскільки йому казали, що цього не потрібно робити.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, незважаючи на невизнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, та зазначив що ОСОБА_1 , в порушення чинного законодавства взяв в оренду лише водоймище, не взяв в оренду земельну ділянку, чим спричинив збитки вказані у відповідному висновку експерта, просив проводити подальший розгляд кримінального провадження без його участі, рішення залишає на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона у 2018 році працювала на посаді секретаря Близнюківської селищної ради та їй відомо, що обвинувачений ОСОБА_1 не сплачував кошти за оренду ділянки з водоймищем. Вказує, що не знає чи була земельна ділянка в оренді у обвинуваченого, не знає також чи проводилось зариблення та чи була охорона на вказаному водоймищі. Чи обмежувався доступ до нього;

- показаннями свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона у 2018 році перебувала на посаді голови Близнюківської селищної ради, до 2018 року водоймище перебувало в оренді у іншої особи, який сплачував податки у повному обсязі, чому не сплачував ОСОБА_1 за оренду землі вона не знає, з ним не було укладено договір і тому вони не могли нічого зробити. На зарибленні вона була присутня, бачила біля водоймища вагончики, чи був там хтось вона не знає, вилову риби вона не бачила там;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що йому невідомий обвинувачений ОСОБА_1 та чим він займався, водоймище він бачив зі сторони, бачив що там будка є на колосах, його знайомі хлопці ходили туди на риболовлю в минулому році, та їх туди не пускали, хто саме не пустив він не знає. Вказує що він не знає чи проводилось там зариблення;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона працювала в Близнюківській селищній раді, та їй відомо що обвинувачений ОСОБА_1 самовільно займав земельну ділянку, оскільки жодного договору оренди з ним укладено не було, їй лише відомо що на законних підставах ОСОБА_1 займав для рибовикористання лише водойму на території селища;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він був залучений працівниками поліції в якості понятого під час огляду земельної ділянки, підтвердив наявність на території земельної ділянки відповідного «вагончику» для охорони, та після чого ним було підписано зазначений протокол;

- актом обстеження земельної ділянки від 18.03.2021 року №70-ДК/117/АО/10/01/-21 (т.1 а.п.169);

- актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, від 18.03.2021 року №70-ДК/163/АП/09/01/-21 (т.1 а.п.170);

- копією режиму рибогосподарської експлуатації Уплатнівського водосховища, розташованого на балці-притоці річки Тернівка біля с.Уплатне на території Близнюківського району Харківської області (т.1 а.п.171-180);

- письмовим приписом ГУ Держгеокадарстру у Харьківській області від 17.05.2021 року №70-ДК/0127Пр/03/01/-21 виданого ОСОБА_1 (т.1 а.п.186);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2021 року №70-ДК/0115П/07/01/-21 відносно ОСОБА_1 (т.1 а.п.187-188);

- актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 18.03.2021 року №70-ДК/163/АП/09/01/-21 (т.1 а.п.189);

- повідомленням про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, та відповідний розрахунок до нього, на ім`я ОСОБА_1 (т.1 а.п.191-192);

- висновком судової економічної експертизи №СЕ-19/121-21/13369-ЕК від 22.06.2022 року, відповідно до якої, внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки, державі в особі уповноваженого органу Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, заподіяно матеріальну шкоду в сумі 287710 гривень 50 копійок, що є значним розміром (т.1 а.п.193-199);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2021 року, проведеного в період часу з 10:11 год. по 10:43 год. (т.1 а.п.249-255);

- речовими доказами (т.1 а.п.272-273).

Даючи оцінку наведеним доказам і встановленим обставинам, провина обвинуваченого ОСОБА_1 , незважаючи на невизнання ним своєї провини, повністю підтверджується наступними доказами: показаннями представника потерпілого ОСОБА_3 свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 які під час допиту підтвердили самовільне заняття земельної ділянки ОСОБА_1 ; письмовим приписом від 17.05.2021 року №70-ДК/0127Пр/03/01/-21 виданого ОСОБА_1 ; протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2021 року №70-ДК/0115П/07/01/-21 відносно ОСОБА_1 ; повідомленням про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, та відповідний розрахунок до нього, на ім`я ОСОБА_1 ; висновком судової економічної експертизи №СЕ-19/121-21/13369-ЕК від 22.06.2022 року, відповідно до якої, внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки, державі в особі уповноваженого органу Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, заподіяно матеріальну шкоду в сумі 287710 гривень 50 копійок, що є значним розміром; протоколом огляду місця події від 22.06.2021 року, проведеного в період часу з 10:11 год. по 10:43 год, іншими доказами у своїй сукупності.

Тому, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого і захисника про виправдання обвинуваченого, оскільки з урахуванням позиції викладеної в рішеннях Верховного суду, зокрема, відповідно до змісту п.32 Постанови №923/213/18 від 21.03.2019р. зазначається, що законодавець розрізнив користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів, як окремими об`єктами користування. Проте, вищевказані норми не передбачають можливості використання водних біоресурсів без обов`язкового отримання в установленому Земельним кодексом України порядку в користування на умовах оренди рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), в т.ч. і земель водного фонду (зокрема і під цими об`єктами) , де здійснюється використання цих водних біоресурсів. Таке використання водних біоресурсів є нерозривно пов`язаним з використанням зазначених рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), в т.ч. і земель водного фонду (зокрема і під цими об`єктами).

Що стосується повноти дослідження доказів у кримінальному провадженні, то судом була прийнята відмова прокурора Павлюченко А.С. від заявлених свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яка за відсутності заперечень обвинуваченого та захисника була прийнята, враховуючи при цьому воєнний стан на території України та зміну місця мешкання зазначених свідків при можливій евакуації, призову до ЗСУ.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , що виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю, за ст.197-1 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_1 провину свою не визнав, має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, що судом згідно ст.66 КК України враховується як пом`якшуюча покарання обставина; раніше не судимий, вчинив умисний нетяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно, тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, речовими доказами у кримінальному провадженні є земельна ділянка площею 111,3 га, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, на яку відповідно арешту накладено не було, та яка на даний час перебуває у володінні відповідної Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області (т.1 а.п.272-273).

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду і Блюзниківського районного суду Харківської області визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а тому, враховуючи введення на території України воєнного стану, судове засідання проведене в режимі відеоконференцзв`язку та аудіо зв`язку, за допомогою технічних засобів, за рішенням суду і усними клопотаннями учасників, що також узгоджується з положеннями п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 р.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.197-1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової економічної експертизи №СЕ-19/121-21/13369-ЕК від 22.06.2022 року, у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 копійок, проведених в Харківському НДЕКЦ МВС.

Речовий доказ - земельну ділянку площею 111,3 га, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою кадастровим номером :03:001:0952 поблизу с. Уплатне на території Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області, - вважати перебуваючою у володінні відповідної Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області (т.1 а.п.272-273).

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, направити поштою представнику потерпілого.

Суддя: Є.М. Савченко