Справа № 308/7197/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , особи щодо якої застосовано арешт ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/325/22 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено застосування екстрадиційного арешту до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, до 15.08.2022 включно, щодо:
ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації з метою притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Цією ж ухвалою вирішено утримувати ОСОБА_10 ОСОБА_11 ) під час екстрадиційного арешту у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9.
З матеріалів судового провадження вбачається, що перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно арештованого громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Клопотання мотивовано тим, що відносно даного громадянина триває екстрадиційна перевірка до 20.10.2022, виконання якої доручено Закарпатській обласній прокуратурі. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2021 відносно ОСОБА_6 в порядку ст.584 КПК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК РФ. Строк дії ухвали встановлено до 21.01.2022.
У подальшому, відповідно до ч.11 ст.584 КПК України, слідчими суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області неодноразово перевірялись підстави для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. Ухвалою слідчого
судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 визнано наявність достатніх підстав для подальшого тримання під вартою та продовжено застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 до 20.06.2022.
У зв`язку з вищенаведеним, на виконання вимог ч.11 ст.584 КПК України, прокурор просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Задовольняючи клопотання прокурора, слідчим суддею, встановлено, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство).
09.02.2021 слідчим СЧ СУ УМВС РФ по Тюменській області винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) в якості обвинуваченого у вказаній кримінальній справі та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації.
Згідно з постановою оперуповноваженого УМВС Росії по м.Тюмені від 15.02.2021, ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) оголошено в міжнародний розшук з метою його видачі. Розшук оголошено на території країн-членів Інтерполу, України, Польщі.
Відповідно до постанови Центрального районного суду м.Тюмені від 16.02.2021, відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, обраховуючи строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) під вартою у випадку його екстрадиції на території РФ з моменту перетину державного кордону РФ або з моменту його фактичного затримання на території РФ.
Згідно з даними сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Закарпатській області, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) за обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство).
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації №81/3-378-2021 від 16.12.2021 про взяття під варту та видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ), громадянина Російської Федерації, застосовано тимчасовий арешт строком до 40 (сорока) діб у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2021 відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, встановлено строк дії ухвали про застосування екстрадиційного арешту до 21.01.2022 включно, яку ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.02.2022, залишено без змін.
Питання щодо наявності підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) та продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) неодноразово переглядалися. Востаннє, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 продовжено строк застосування до нього екстрадиційного арешту, з перевіркою слідчим суддею наявності підстав для подальшого тримання під вартою або звільнення не пізніше 20.06.2022.
Поряд з тим, відповідно до ч.2 ст.585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховано: наявність відомостей про те, що ОСОБА_6 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство); тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі засудження, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення за ч.4 ст.159 КК РФ відповідає ч.4 ст.190 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто є екстрадиційним.
Також слідчим суддею враховано вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , щодо якого відсутні докази про наявність тяжких захворювань чи інвалідності, які б унеможливлювали його утримання в ДУ «Закарпатська УВП (№ 9).
Твердження захисника про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 , наявність дружини та дітей, які є громадянами України та мають зареєстроване місце проживання, як підставу для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею оцінено критично, оскільки ОСОБА_6 місця реєстрації на території України не має, а наміру проживати у квартирі АДРЕСА_1 , яку надає в оренду сестра дружини, на переконання слідчого судді, недостатньо для гарантування неможливості змінити місце проживання на території України з метою ухилення від виконання процесуальних обов`язків та уникнення кримінальної відповідальності
Окрім того, слідчим суддею взято до уваги той факт, що ОСОБА_6 звернувся до ДМС України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту 20.12.2021, тобто після прийняття компетентними органами Російської Федерації рішення про взяття його під варту, оголошення в міжнародний розшук та його видачу, у той час як на територію України ОСОБА_6 прибув ще у 2020 році.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою та продовження строку екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і здійснення фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, і даний захід є єдиним запобіжним заходом, достатнім для запобігання усіх можливих ризиків уникнення кримінальної відповідальності.
В апеляційній скрізь захисник ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.06.2022 , постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії екстрадиційного арешту. Захисник вважає ухвалу необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. На її думку, прокурором не доведено необхідності утримання ОСОБА_6 під вартою, а його клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки не містить обґрунтування щодо
необхідності продовження ОСОБА_6 строку дії екстрадиційного арешту. Обставини та факти, які стали підставою для застосування ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, не можуть бути підставою для його продовження. Єдиною підставою для продовження ОСОБА_6 екстрадиційного арешту стало те, що наразі триває екстрадиційна перевірка, суть якої, на думку сторони захисту зводиться до очікування рішення ДМСУ. В той же час, прокурором у клопотанні не доведено обставини, передбачені ст.199 та ч.8 ст.584 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_6 є собою, яка потребує додаткового захисту через свої політичні переконання, проживає в Україні з 2020 року, а його дружина орендує квартиру в м.Ужгороді, наразі ОСОБА_6 подав заяву про визнання його біженцем, документи перебувають на стадії перевірки, і він немає наміру переховуватись чи виїжджати за межі України. Окрім того, у нього закінчився строк дії закордонного паспорту, що також є перешкодою для виїзду за кордон. Більше того, сам ОСОБА_6 претендуючи на статус біженця не зацікавлений у порушенні процесуальної поведінки та втечі за межі України. Тобто, ці обставини, на думку захисту вказують про відсутність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування. ОСОБА_6 переконаний, що обвинувачення щодо нього сфабриковане і кримінальне переслідування є наслідком його опозиційної до влади діяльності, що і є предметом перевірки ДМСУ. Звертає увагу на те, що родина ОСОБА_6 свідомо виїхали до м.Ужгорода ще 02.09.2020, а дружина та двоє їх синів отримали громадянство України 15.02.2021, донька ще не набула громадянства. Дружина ОСОБА_6 та її родина є уродженцями смт. Середнє Ужгородського району, саме тому він з сім`єю приїхали до м.Ужгорода. Просить врахувати, що ОСОБА_6 було притягнуто до кримінальної відповідальності після того, як дружина та діти отримали громадянство України. За час проживання в Росії ОСОБА_6 не ухилявся там від органів досудового розслідування чи суду. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, тобто щодо нього відсутні обставини для продовження йому строку дії екстрадиційного арешту у вигляді тримання під вартою. Крім того, незадовільний стан здоров`я ОСОБА_13 є перешкодою для подальшого його у тримання під вартою. Зокрема, він страждає на гострий калькульозний холецистит та реактивний панкреатит, тобто наявний ризик екстреного оперативного втручання, що в умовах воєнного стану не може бути забезпечено на належному рівні. Також ОСОБА_6 страждає на артеріальну гіпертензію, що може мати наслідком виникнення інсульту, тобто він потребує постійного огляду у лікаря кардіолога, якого немає у штаті УВП №9. Сукупність наведених обставин, на думку захисника є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно вимог матеріального права з дотриманням щодо кримінального провадження передбачених кримінальним процесуальним законом.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст.584 КПК України.
Відповідно до ч.ч.4,6 ст.584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя керується положенням КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.
У відповідності до ч.8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що вказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані у повному обсязі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що при розгляді клопотання слідчим суддею досліджені матеріали клопотання, вислухана думка прокурора, захисника та особи, щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування екстрадиційного арешту, а також враховані інші підстави, які мають значення для вирішення питання про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження екстрадиційного арешту.
При цьому слідчий суддя обґрунтовано врахував і те, що правові відносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Європейською Конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, яка на час розгляду клопотання є чинною для обох країн.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшла правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_14 та продовження щодо нього екстрадиційного арешту, оскільки ОСОБА_14 не є громадянином України, інкримінований йому злочин є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі і строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності за вказане діяння не закінчились.
В судовому засіданні встановлено, що відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) постановою Центрального районного суду м.Тюмені Російської Федерації від 16.02.2021 у кримінальній справі №3/1-35/2021 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, обраховуючи строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у випадку його екстрадиції на територію РФ з моменту перетину державного кордону РФ або з моменту його фактичного затримання на території РФ, останній перебуває у міжнародному розшуку, чим ухиляється від притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації, який відповідає за законодавством України кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 стосовно затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу. Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК РФ. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно останнього Офісом Генерального прокурора відповідно до ст.587 КПК України 20.12.2021 доручено Закарпатській обласній прокуратурі. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2021 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, встановлено строк дії ухвали про застосування екстрадиційного арешту по 21.01.2022.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 продовжено строк застосування до нього екстрадиційного арешту, з перевіркою слідчим суддею наявності підстав для подальшого тримання під вартою або звільнення не пізніше 20.06.2022.
При цьому встановлено, що продовження застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.
Будь-яких обставин, які відповідно до вимог ст.585 КПК України, давали б підстави для застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційним судом не встановлено. Матеріали
судового провадження не містять жодних посилань на захворювання, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) та видачі його компетентним органам Російської Федерації.
Крім того ч.11 ст.584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя, суд, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Таким чином, слідчий суддя встановивши наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ), до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, врахувавши характеризуючи дані громадянина Російської Федерації, а саме перебування останнього у міжнародному розшуку, закінчення двохмісячного терміну встановленого ст.584 КПК України, наявність тих обставин, які враховувались слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ), дійшла обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) має намір отримати статус біженця в Україні та має постійне місце проживання на території України, правильності висновків слідчого судді про необхідність продовження ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства та міжнародних договорів, укладених Україною, не спростовують.
У відповідності до ч.1 ст.585 КПК України, до особи, стосовно якої виконується запит про її видачу в іноземну державу, може бути застосований інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі.
Стороною захисту не надано апеляційному суду доказів про наявність таких обставин, які гарантують вищевказане, оскільки, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, а сам факт звернення особи про надання йому статусу біженця, не є, а ні гарантією, а ні підставою того, що ОСОБА_6 буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та не залишить територію України.
Більш того, згідно наданої прокурором суду апеляційної інстанції копії листа т.в.о. начальника ГУ ДМС України в Закарпатській області від 25.07.2022 вбачається, що рішенням Державної міграційної служби України від 18.07.2022 за №100-22 громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняла рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), при цьому врахувала дані про особу затриманого, дослідила належним чином всі матеріали судового провадження та навела в ухвалі мотиви, з яких прийняла відповідне рішення, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про незаконність судового рішення.
Доводи сторони захисту щодо неможливості перебування ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) в слідчому ізоляторі за медичними показниками не підтверджені належними доказами. Надані захисником доводи, лише підтверджують факт звернення ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) за медичною допомогою до установи, де він
утримується, за фактом якого у нього було діагностовано певні захворювання. В той же час ні ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ), ні його захисник не зверталися з клопотанням про проходження медичного обстеження чи призначенням судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ), а отже належних доказів щодо неможливості особи перебувати під вартою стороною захисту суду не надані.
Апеляційний суд зауважує, що твердження захисту про стан здоров`я, а також загрозу життю ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) і неможливість у зв`язку з такими обставинами перебувати під вартою, є засобом доведення позиції сторони захисту, який не ґрунтуються на належних доказах і тому не може бути прийнятий апеляційним судом.
Твердження захисника про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 , наявність дружини та дітей, які є громадянами України та мають зареєстроване місце проживання, як підставу для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею оцінено критично, оскільки ОСОБА_6 місця реєстрації на території України не має, а намірів проживати у квартирі АДРЕСА_1 , яку надає в оренду сестра дружини, на переконання колегії суддів, не достатньо для гарантування неможливості змінити місце проживання на території України з метою ухилення від виконання процесуальних обов`язків та уникнення кримінальної відповідальності.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги чинного КПК України, істотні порушення норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, відсутні, а відтак апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) до задоволення не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи.
Керуючись ст.ст.404,405,407,422,591 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2022, щодо ОСОБА_10 ),- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :