Справа № 191/1064/22
Провадження № 1-кп/191/85/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 22.04.2022 року, та угоду про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Старобільськ, Старобільського району, Луганської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) 30.09.2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
2) 18.05.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Першотравенського міського суду від 30.09.2015 року та до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 31.07.2018 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 в умовах воєнного стану 16.04.2022 року приблизно о 13 годині 00 хвилин перебував за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де на підставі усної домовленості йому дозволив тимчасового проживати власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 та достовірно знаючи, що на території вказаного домоволодіння та будинку знаходяться цінні речі, які належать ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання за вказаною адресою, ОСОБА_5 , побачив бензопилу «Білорусь БП65-М» в корпусі синьо-червоно- чорного кольору, яку визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення в цей же день 16.04.2022 приблизно о 13 годині 20 хвилин, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, повторно викрав бензопилу «Білорусь БП65-М» в корпусі синьо-червоно-чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_6 ..
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , діючи умисно, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном, належним ОСОБА_6 , розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1023/22 від 26.04.2022 матеріального збитку на загальну суму 1948 гривень 50 копійок.
Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
06.06.2022 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні 0000236 від 22.04.2022 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку, була укладена угод про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 474 КПК України в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно умов яких ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Крім того, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в їх присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, зміст ст. ст. 468, 469, 472 КПК України йому роз`яснені та є зрозумілими, також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснені та є зрозумілими.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку з 14.04.2022 року як внутрішньо переміщена особа згідно довідки, вину визнав повністю, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоди про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.06.2022 року у кримінальному провадженні № 0000236 від 22.04.2022 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_7 , р/р: НОМЕР_2 , ІНН НОМЕР_3 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1023/22 від 26.04.2022 року в розмірі 200 (двісті) гривень.
Речові докази, що знаходяться в камері схову речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції № 111529 (т. 2 а. с. 24), повернути у власність потерпілому ОСОБА_6 .

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1