ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1211/22 Справа № 175/1883/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 огли
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області та захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цілиноград, Казахстан, громадянина України, маючого середню освіту, працевлаштованого у ТОВ «Дніпро Вектор» охоронцем, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року області задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та обрано відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 вересня 2022 року, з визначенням розміру застави.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що 24.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і його провина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними по кримінальному провадженню.
Зазначає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виключення в майбутньому існування ризиків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не будучи ізольованим від суспільства ОСОБА_7 може залишити територію Дніпропетровської області та територію України чи вчинить інше кримінальне правопорушення. У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків, а з особистою порукою до суду ніхто не звертався.
Вказує, що враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу та ризики, розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, слід визначити в розмірі 62 025грн., що становить 25 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не враховано вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Вказує, що слідчий суддя не врахував, що застава не зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту..
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фактично слідчим суддею перелічені підстави доцільності тримання ОСОБА_7 під вартою, окрім тяжкості покарання, враховані не були, оскільки жодним чином не оцінено те, що ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але нижньою межею санкції за нього є покарання у вигляді тримання під вартою строком на пять років, що в свою чергу не позбавляє можливості застосувати до ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням; раніше не судимий, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, з потерпілою проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу на протязі одинадцяти років та мають чотирьох спільних дітей.
Вказує, що слідчий суддя застосував винятковий запобіжний захід без викладення фактичних обставин які б підтверджували саме наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та без посилання на конкретні докази наявності ризиків.
Також зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, а слідчий суддя обмежився загальною фразою.
Також вказує, що слідчим суддею було порушено право ОСОБА_7 на захист, що виразилося у ненаданні йому копії ухвали слідчого судді на російській мові.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з цим, частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи апеляційних скарг прокурора та захисника не заслуговують на увагу, у зв`язку з чим ухвала підлягає залишенню без змін.

Як вбачається з матеріал справи, в провадженні ВП № ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000366 від 23 липня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.
24.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України.

В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , з визначенням розміру застави, за наслідками розгляду якого було постановлено оскаржувану ухвалу.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_7 міг скоїти цей злочин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
Так, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, особу ОСОБА_7 та його репутацію, вік, стан здоров`я, сімейний стан, та дійшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ці висновки також узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчий суддя правильно зазначив про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Що стосується доводів прокурора про неврахування вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до даної статті Закону, не визначення розміру застави у певних випадках є правом а не обов`язком слідчого судді.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу обумовленого підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України, його тяжкість та обставин справи, а також суворість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим, й наявні відомості про особу підозрюваного, та існуючі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно зі ст.178 КПК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі, зазначеному в ухвалі, та дійшла висновку, що такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею було порушено право ОСОБА_7 на захист, що виразилося у ненаданні йому копії ухвали слідчого судді на російській мові, не заслуговують на увагу, оскільки останній, згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта, є громадянином України, а також, він скористався правом на захист, залучивши до справи захисника
За наведених обставин, колегія суддів вважає рішення суду щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області та захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4