Справа № 144/1085/21
Провадження № 1-кп/144/3/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2022 року смт. Теплик Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 27.04.2021, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровськ Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою професійно технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК), -

В С Т А Н О В И В :
27.04.2021 у період часу між 14:00 год. 17:00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , з метою особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, руками та ногами наніс своїй співмешканці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , точно невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів в область обличчя, тулуба, рук, спини та пахової ділянки, у результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої, у вигляді:

а) зовнішніх:

- садна по зовнішньому краю правої верхньої повіки та синців: на передній поверхні грудної клітки, на боковій поверхні грудної клітки зліва, в ділянці лівого та правого плечей та передпліч на зовнішніх та внутрішніх поверхнях, на тильній поверхні лівої та правої кистей, бічній ділянці живота справа, в підчеревній ділянці живота з переходом на лобкову ділянку та статеві губи, на передній поверхні лівого та правого стегон, бокових поверхнях лівої та правої гомілок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень живих осіб;

б) внутрішніх:

- крововилив під м`які покриви голови у лобно-скроневій ділянці справа;

- перелом грудини на рівні 6-7 грудинного зчленування, забій нирок, що відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень відносно живих осіб;

- перелом ребер по задньо-підпахвовій лінії на рівні 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер, також по підпахвовій лінії на рівні 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер по серединно -ключичній лінії 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва, пошкодження пристінкової плеври, крововиливи у пристінковій плеврі і праву половину грудної клітки у кількості 350 мл, перелом грудного відділу хребта, розрив печінки, який супроводжувався масивною крововтратою у кількості 1800 мл, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Між даними тілесним ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_8 є причинний зв`язок.

Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого/их, твердого/их предмета/ів, або співудару об нього/них, можливо 27.04.2021 незадовго до смерті або в момент настання смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Смерть останньої настала внаслідок сполученої травми тіла, перелому грудини на рівні 6-7 грудинного зчленування, множинних переломів ребер по задньо-підпахвовій лінії на рівні 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер, по підпахвовій лінії на рівні 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер з пошкодженням пристінкової плеври, переломи по серединно - ключичній лінії 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва, перелому хребта у грудному відділі, розриву печінки, забою нирок, масивного крововиливу в черевну порожнину у кількості 1800 мл, крововиливу у плевральну порожнину у кількості 350 мл, множинних синців у різних ділянках тіла.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, заперечував свою причетність до нанесення потерпілій тілесних ушкоджень. Зазначив, що зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 він проживав у с. Костюківка декілька років. 27.04.2021 донька співмешканки ОСОБА_12 виходила заміж у с. Кожухівка. Поїхати на весілля ОСОБА_13 відмовилася. Для того, щоб вони мали можливість відсвяткувати цю подію, ОСОБА_12 переказала гроші в сумі 150 гривень на магазин. Напередодні ОСОБА_13 вже декілька днів вживала алкоголь, тому погано себе почувала, хотіла знову випити, щоб не відчувати біль у тілі. У той день вони прокинулися вранці та близько 9-ої години разом пішли до магазину, що розташований біля сільської ради. Придбавши продукти та горілку, вони повернулися додому, де разом із ОСОБА_13 вживали алкоголь, святкуючи таким чином реєстрацію шлюбу її доньки. Про те, що відбувалося далі, чи відлучався ОСОБА_9 із будинку, чи були присутні на місці події сторонні особи, хто ще, окрім нього, міг завдати ОСОБА_8 тілесні ушкодження, коли побачив останню мертвою тощо, обвинувачений виразно пояснити суду не зміг, як і висловити свою версію того, що відбулося.

Показання обвинуваченого, на думку суду, є нелогічними та непослідовними, суперечливими та непереконливими, тому викликають сумніви у їх істинності та правдивості. У судових засіданнях ОСОБА_9 поводив себе зухвало, під час допиту свідків погрожував їм, висловлювався ненормативною лексикою, ображав та перебивав учасників судового провадження.

Натомість, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що його винуватість за вставновлених фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується сукупністю доказів, які безпосередньо досліджені під час судового розгляду кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_14 , яка є донькою померлої ОСОБА_8 у судовому засіданні надала суду показання про те, що її мати близько двох років співмешкала з ОСОБА_9 27.04.2021 потерпіла виходила заміж у с. Кожухівка Гайсинського району Вінницької області. Мати відмовилася приїхати на весілля, хоча вона її запрошувала в гості. Для того, щоб мати змогла відсвяткувати цю подію, потерпіла переказала для неї гроші на рахунок магазину. Реєстрація шлюбу відбувалася о 13 годині. Біля 14 години мати по телефону привітала її, а близько 16 години до неї зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що мати "здохла", захлинулася водою. Після чого потерпіла з чоловіком і водієм приїхали у с. Костюківку. На місці був голова сільської ради, фельдшер і працівники поліції, у будинок їх не впустили. Наступного дня у ОСОБА_16 морзі вони забрали тіло матері, завезли у с. Костюківку та поховали її.

Потерпіла зазначила, що її мати і ОСОБА_17 ніде не працювали, зловживали спиртними напоями. Вона допомагала їм, переказуючи кошти на продукти на рахунок магазину, тому що всі гроші вони пропивали. У 2020 році мати приїжджала до неї побита, вся її спина тоді була у синцях. Побачивши це, потерпіла попередила обвинуваченого, щоб він не простягав до матері руки. Десь за три тижні до смерті мати була у неї, про відносини з обвинуваченим вона мало розповідала, на стан здоров`я не скаржилася. Потерпіла вважає, що до смерті матері причетний її співмешканець ОСОБА_9 , оскільки остання більше ні з ким стороннім не спілкувалася, у будинок до них ніхто не приходив. На вчинення вбивства матері будь-якого мотиву ні у кого іншого не було. Потерпіла наполягала на призначенні обвинуваченому найсуворішої міри покарання.

Свідок ОСОБА_18 , староста сільської ради, показала, що вранці 27.04.2021 бачила як ОСОБА_9 йшов разом із своєю співмешканкою ОСОБА_8 у магазин, бо у доньки останньої у той день було весілля. Близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_9 повертався додому один. Пізніше о 16 годині до них на роботу прибіг ОСОБА_17 та повідомив, що під час того, як вони з ОСОБА_13 випивали, остання випила чарку і впала, потрібно викликати швидку допомогу, бо вона помирає. Тоді свідок разом із ОСОБА_19 і ОСОБА_9 пішли разом до його помешкання, де ОСОБА_8 застали вже мертву. Приїхала машина швидкої допомоги та поліція, константували смерть потерпілої. ОСОБА_13 лежала на підлозі посеред кімнати, одяг на ній був інший ніж вранці. Вона бачила, що у покійної був синій живіт та на руках синці різного кольору. ОСОБА_17 сказав, що йому потрібно пом`янути ОСОБА_13 і вжив алкоголь. У будинку, де свідок була вперше, сторонніх осіб не було, у балії були замочені брудні речі та білизна.

Свідок ОСОБА_20 надала суду показання про те, що приблизно у 2015 році ОСОБА_9 приїхав в село Костюківка, де спочатку проживав сам, потім зійшовся із донькою ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Коли помер чоловік ОСОБА_13 , ОСОБА_17 почав співмешкати з останньою, вони обоє ніде не працювали. У квітні 2021 до неї зателефонували та повідомили, що ОСОБА_13 вбив ОСОБА_9 . У той день, коли це сталося, вона їх не бачила. Свідок зауважила, що ніколи не бачила ОСОБА_8 із кимось іншим, окрім ОСОБА_17 , по селу вони ходили завжди вдвох, іноді на відстані один від одного, до них додому теж ніхто не приходив. Був період, коли близько місяця ОСОБА_13 була відсутня у селі, ОСОБА_9 тоді ходив сам. ОСОБА_21 телефонувала до доньки ОСОБА_13 , цікавилася де її мати та дізналася, що остання перебуває у своєї дочки, яка за нею доглядає, бо та побита.

Свідок ОСОБА_19 надав показання про те, що у 2014-2015 він працював головою сільської ради. У лютому 2015 він познайомився з ОСОБА_9 , коли займався розміщенням переселенців. У кінці 2015 ОСОБА_17 став проживати з донькою ОСОБА_11 ОСОБА_12 , а пізніше, коли помер чоловік ОСОБА_13 , почав співмешкати з нею. Вони обоє зловживали спиртними напоями, ніде не працювали, додому до них ніколи ніхто не приходив, як і того дня, бо люди його сторонилися. У суботу 27.04.2021 у селі був суботник, близько 9 години свідок та односельці бачили ОСОБА_13 і ОСОБА_17 біля магазину. Близько 12 години він знову бачив ОСОБА_9 , який йшов додому з центру села. Після 15 години він і староста села ОСОБА_18 були на робочому місці, до них прибіг ОСОБА_17 , який плакав та повідомив, що померла ОСОБА_13 , він викликав швидку. Далі свідок разом із ОСОБА_18 та обвинуваченим пішли до нього додому, де посеред кімнати побачили ОСОБА_13 , яка лежала на підлозі обличчям догори, ногами до виходу. Одяг на покійній був інший, ніж той, що зранку. У веранді на столі стояли замочені речі (рейтузи і білизна), колір води був брудний. На животі у ОСОБА_13 були старі та свіжі гематоми. У кімнаті на столі стояла пляшка горілки і 2 чарки. ОСОБА_9 випив та закусив за упокій померлої. Приїхала поліція, яку вони викликали, та машина швидкої допомоги, зафіксували на животі і плечах покійної свіжі плями і садна. 27.04.2021 у будинку та поруч з ним нікого стороннього не було. Також свідок пригадав, що зі слів потерпілої йому відомо, що у березні дочка забрала ОСОБА_13 до себе у с. Кожухівку відхожувати, бо остання була побита. Свідок помічав, що ОСОБА_9 іноді дивно себе поводив. Того дня він говорив, що ОСОБА_13 померла, потім, що її вбили наркомани, вона впала з табурету тощо.

Свідок ОСОБА_21 надала показання про те, що ОСОБА_9 у селі проживав близько 5 - 6 років, 2 останні з яких співмешкав із ОСОБА_8 , яка час від часу допомагала їй по господарству. Свідок помічала на її тілі синці, коли вона переодягалася. ОСОБА_13 телефонувала до неї, коли не було поруч ОСОБА_17 та скаржилася на нього. Вони обоє зловживали спиртними напоями, часто сварилися. Відомо, що у лютому 2021 він побив її, після чого вона поїхала до дочки, а ОСОБА_17 просив її повернутися. 27.04.2021 вона бачила, як вони йшли вдвох із ОСОБА_17 , ОСОБА_13 несла воду, виглядала погано, скаржилася, що їй болить нога. Вона нічого не могла сказати при ОСОБА_17 , оскільки боялася його. Близько 15-16 години зателефонувала староста села та повідомила, що ОСОБА_13 померла. Свідок зазначила, що також боялася ОСОБА_9 , оскільки знала, що він раніше судимий.

Свідок ОСОБА_22 показала суду, що ОСОБА_13 з ОСОБА_17 проживали з нею по сусідству. Спочатку ОСОБА_9 проживав із її дочкою, яка пізніше виїхала, після чого він став співмешкати з ОСОБА_13 . Вони обоє зловживали спиртними напоями. На людях обвинувачений демонстрував гарне відношення до співмешканки, проте наодинці часто ображав її, тому вона його боялася. 27.04.2021 ОСОБА_13 вона не бачила, близько 16 години дізналася, що остання померла. Свідку відомо, що раніше ОСОБА_13 їздила на декілька тижнів до доньки. Також вона чула, як ОСОБА_17 погрожував співмешканці по телефону, що розчленує її та витягне всі нутрощі.

Свідок ОСОБА_23 надала показання про те, що ОСОБА_9 співмешкав із ОСОБА_8 декілька років. Свідок проживає та працює по тій самій вулиці, де мешкала ОСОБА_13 , тому часто їх зустрічала, завжди вдвох з ОСОБА_17 , ні з ким іншим по селу ОСОБА_8 не ходила.

Свідок ОСОБА_24 надала показання, що знає ОСОБА_9 приблизно з 2014-2015 років, відколи він переїхав проживати у селі Костюківка. Спочатку він жив у будинку по сусідству один, пізніше познайомився з потерпілою, з якою вони стали проживати разом. Свідок зазначила, що не помічала, щоб вони водили компанії. Про смерть ОСОБА_13 у той день їй повідомили односельці.

Свідок ОСОБА_25 надала суду показання про те, що проживала по сусідству з ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , сторонніх осіб ніколи не помічала з ними, як і в день смерті ОСОБА_8 . Про те, що сталося вона дізналася близько 16 години 27.04.2021. Більше нічого свідок пояснити не змогла.

Даних, передбачених ч. 2 ст.96 КПК, стороною захисту стосовно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань не надано.

Про допит інших осіб в якості свідків у даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення та сторона захисту клопотань не заявляли.

Крім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від 27.04.2021 із фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у житловій кімнаті на підлозі виявлено труп ОСОБА_8 . Під час огляду місця події вилучено речі: два фрагменти білизни (чоловіча), чоловічі труси, фрагмент волосся, жіночі штани темного кольору тощо;
- протоколом огляду місця події від 28.04.2021 із таблицею - ілюстрацією до нього, під час якого оглянуто приміщення Теплицького РВ СМЕ, де під час розтину трупа ОСОБА_8 вилучено її одяг;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2021 з фотоілюстрацією до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_9 затримано о 2 годині 10 хвилин 28.04.2021 у порядку ст. 208 КПК.

- висновком експерта № 23 від 27.04.2021, в якому зазначено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які виникли внаслідок дії тупого-их предмета-ів, або співудару об нього-них, можливо 27.04.2021, незадовго до смерті або в момент настання смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між вказаними тілесним ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_8 є причинний зв`язок.

Згідно висновку експерта смерть ОСОБА_8 настала внаслідок сполученої травми тіла, перелому грудини на рівні 6-7 грудинного зчленування, множинних переломів ребер по задньо-підпаховій лінії на рівні 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер, по підпаховій лінії на рівні 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер з пошкодженням пристінкової плеври, переломи по серединно-ключичній лінії 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва, перелому хребта у грудному відділі, розриву печінки, забою нирок, масивного крововиливу в черевну порожнину у кількості 1800 мл, крововиливу у плевральну порожнину у кількості 350 мл, множинних синців у різних ділянках тіла.

При судово хімічній експертизі у крові трупа ОСОБА_8 , методом газово рідинної хроматографії виявлено наявність етилового спирту у кількості 3,9 %. Дана концентрація алкоголю свідчить про те, що ОСОБА_8 незадовго до смерті вживала алкогольні напої. Згідно орієнтовної таблиці оцінки стадії алкогольної інтоксикації, дана концентрація відноситься до важкого отруєння алкоголем. Метилового, пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
- висновком експерта № 169 від 11.05.2021, де встановлено, що кров трупа громадянки ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 170 від 11.05.2021, яким встановлено, що кров підозрюваного громадянина ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогмаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 171 від 11.05.2021, де встановлено, що на речах, вилучених під час огляду трупа ОСОБА_8 , а саме двох жіночих светрах, штанах, одній парі взуття, плям, подібних на кров, не виявлено.

- висновком експерта № 172 від 11.05.2021, яким встановлено, що кофті (названій слідчим «светер»), вилученій у громадянина ОСОБА_9 , плям, подібних на кров, не виявлено;

- висновком експерта № 173 від 11.05.2021, де встановлено, що «кров трупа громадянки ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО» (висновок експерта № 169 від 25.05.2021), «кров підозрюваного громадянина ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогмаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта 170 від 25.05.2021), у плямі на вологому фрагменті тканини чорного кольору, вилученому під час огляду будинку АДРЕСА_1 (об`єкт № 1), знайдено кров людини.

При серологічному дослідженні виявлені антигени А та В. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь якої людини з групою крові АВ і походження її від трупа ОСОБА_8 не виключається. На фрагменті тканини, волоссі, колготках, шкарпетках, чоловічих трусах, вилучених під час огляду будинку АДРЕСА_1 , плям подібних на кров, не виявлено.

- висновком експерта № 174 від 11.05.2021, яким встановлено, що в плямах на змивах з правої руки (об`єкт № 1) та лівої руки (об`єкт № 2) трупа ОСОБА_8 наявність крові не встановлено;

- висновком експерта № 175 від 11.05.2021, де встановлено, що в плямах на змивах з правої руки (об`єкт № 1) та лівої руки (об`єкт № 2) громадянина ОСОБА_9 , наявність крові не встановлено;

- висновком судово психіатричної експертизи № 149 від 24.05.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_9 потребує тривалого обстеження та стаціонарної судово психіатричної експертизи;

- висновком судово психіатричної експертизи № 83 від 12.07.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_9 на психічні розлади не страждає (Z 04.6), виявляє симуляцію хвороби (Z 76.5). У період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час на психічні розлади не страждає, також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

За змістом даного висновку, розповідаючи про те, що сталось, ОСОБА_9 помітно хвилюється, червоніє. Коли помічає, що йому не вірять, дратується, стає злим. Боїться можливого майбутнього покарання, шукає шляхи виходу із ситуації, що склалася.

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2005, відповідно до якого, попереднє обвинувачення ОСОБА_9 пов`язане з вчиненням ним аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, проти життя та здоров`я його співмешканки, за схожих обставин, шляхом заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останньої.
Оцінюючи досліджені в ході судового розгляду письмові докази, здобуті відповідно до вимог КПК, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило, безпосередньо порушень вимог ст. ст. 87 та 99 КПК судом не встановлено та сторонами не доведено, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи досліджені матеріали кримінального провадження, показання потерпілої та свідків, суд критично оцінює показання обвинуваченого, який адекватних та логічних пояснень того, що відбулося, як єдиний очевидць події, не надав, тому розцінює невизнання ОСОБА_9 своєї винуватості у вчиненні злочину, як обрану ним захисну позицію, з метою уникнення відповідальності та покарання, про що також свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

При ухваленні вироку суд, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважає за необхідне застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998, Європейський Суд наголошує про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Натомість, з огляду на положення ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК щодо змагальності сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, рівності прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, судового розгляду в межах висунутого обвинувачення, сторона захисту не надала суду жодних доказів, які б спростовували докази сторони обвинувачення та не заперечувала проти їх використання у процесі змагальності.
Суд звертає увагу на те, що показання потерпілої ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_9 повідомив її по телефону, що мати померла від того, що захлинулася водою, показання свідка ОСОБА_18 , яка зазначила, що за версією обвинуваченого ОСОБА_8 випила чарку горілки, впала та помирає, а також свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що спочатку ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_13 померла, а пізніше, що її вбили наркомани, вона впала з табурету тощо, не узгоджуються з іншими дослідженими доказами та спростовуються висновком експерта, зокрема щодо причини настання смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Аналізуючи показання свідків, наданих у судовому засіданні, вбачається що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за час спільного проживання зловживали спиртними напоями, між ними часто були конфлікти, ОСОБА_13 боялася ОСОБА_17 , скаржилася односельцям, що він її ображав. У день вчинення кримінального правопорушення свідки бачили їх разом, інших сторонніх осіб із ними не було, як і підозрілих поруч із будинком, де вони співмешкали.
Із показань потерпілої ОСОБА_14 вбачається, що незадовго (близько 2 годин) до того, як ОСОБА_9 повідомив їй про смерть матері, вона спілкувалася з нею по телефону, та на той час останній нічого не загрожувало.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 27.04.2021, що також узгоджується з показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , який звернув увагу на те, що у кімнаті на столі стояло 2 чарки і горілка, вони першими прибули до будинку, в якому виявили труп ОСОБА_26 , слідів взлому входів до будинку не було зафіксовано, як і не встановлено ознак перебування на місці події інших сторонніх осіб. Факт вживання потерпілою алкоголю підтверджується висновком судово-медичної експертизи.
Отже, час і місце виявлення трупу, локалізація завданих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень співпадають із даними огляду місця події та висновками експертиз, досліджених судом під час судового провадження. Проміжки часу нанесення тілесних ушкоджень із зіставленням їх із показаннями свідків, потерпілої та самого обвинуваченого беззаперечно доводять те, що під час отримання тілесних ушкоджень та безпосередньо перед смертю ОСОБА_8 перебувала на одинці лише із ОСОБА_9 .

Аналіз відомостей щодо розташування та характеру заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень з урахуванням роз`яснень, викладених у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи» дає підстави суду зробити обґрунтований висновок про спрямованість умислу ОСОБА_9 на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні та зіставленні всіх фактичних обставин кримінального провадження, керуючись законом та правосвідомістю, оцінюючи кожний доказ із точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - їх достатності та взаємозв`язку у відповідності до ст. 94 КПК, дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК та ч. 2 ст. 50 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65-67 КК, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що відповідно ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК, є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, що за Конституцією України визнаються найбільшою соціальною цінністю.

Судом враховано, що відповідно до довідки характеристики старости виконавчого комітету Теплицької селищної ради № 64 від 28.04.2021 ОСОБА_9 вів антиморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, не працював, активної участі у громадськості села не приймав.

Крім того, суд бере до уваги характер і ступінь суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_9 , дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має нестійкі соціальні зв`язки неодружений, неповнолітніх дітей немає, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно.

Разом з тим, суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та перешкоджання встановленню істини у справі. Відсутність каяття у вчиненні злочину свідчить про те, що ОСОБА_9 на шлях виправлення не став та не усвідомив соціального негативу вчиненого ним злочину.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК, не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи позицію державного обвинувача стосовно міри покарання ОСОБА_9 та думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, з огляду на безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 121 КК, суд дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачуються.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області на речові докази у даному кримінальному провадженні, підлягають скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_9 затриманий о 2 год. 10 хв. 28.04.2021 на підставі ст. 208 КПК. Ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримння під вартою без визначення застави, який неодноразово продовжено.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на наведене, у строк покарання обвинуваченого необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 28.04.2021 до набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі у відповідності до положення ч. 5 ст. 72 КК.

Зважаючи на призначене покарання та дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час судового провадження, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема, ризику переховування від відбування покарання, який не зможе відвернути застосування менш суворого запобіжного заходу, тому вважає за необхідне продовжити дію обраного раніше стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку суду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 100, 124, 128, 349, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395 КПК, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання 28.04.2021 і по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 29.04.2021 на чорну кофту, два фрагменти білизни (чоловіча), чоловічі труси, фрагмент волосся, жіночі штани темного кольору, 2 джемпери сірого та зеленого кольорів, спортивні штани фірми «Nike», колоші скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 13.05.2021, на телефон марки «Astro», моделі «А 184» з двома сім-картками та флеш носієм на 16 GB та мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «5230» без сім картки скасувати.

Речові докази:

- чорну кофту, два фрагменти білизни (чоловіча), чоловічі труси, фрагмент волосся, жіночі штани темного кольору, 2 джемпери сірого та зеленого кольорів, спортивні штани фірми «Nike», колоші знищити.

- мобільний телефон марки «Astor» моделі «А 184» із двома сім-картками та флеш носієм на 16 GB та мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «5230» без сім-картки повернути власнику (законному володільцю).

До набрання вироком законної сили залишити стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 12.09.2022.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення, обвинуваченим протягом того ж строку з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя