Провадження № 11-кп/811/383/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_14 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017р. щодо:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ключарки, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Саловка, Ужгродського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Мукачево, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хмельницький, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_14

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017р. ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цим же вироком ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді застави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Ухвалено зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення за період з 20.05.2015р. по 25.05.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді застави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 ухвалено рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Ухвалено зарахувати ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення за період з 19.05.2015р. по 25.05.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією належного їй майна.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді застави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту її затримання після набрання вироком законної сили.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді застави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Ухвалено зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з 20.05.2015р. по 28.05.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, ОСОБА_11 при невстановлених у ході судового розгляду кримінального провадження обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, з метою збуту виготовив психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 28,7812 грам, яку у подальшому умисно, незаконно, з метою збуту зберігав та перевозив у конструктивній порожнині салону використовуваного ним автомобіля марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, р.н. « НОМЕР_1 » у місці розташування декоративної панелі на внутрішньому центральному тунелі у районі коробки передач під ручкою перемикання передач, після чого 18.05.2015р. біля 19:35 год. був затриманий співробітниками УСБУ у Закарпатській області на ділянці автомобільного шляху сполученням «Київ-Чоп», поблизу с. Розівка на напрямку руху від с.Кінчеш до кільця с. Розівка Ужгородського району.

ОСОБА_13 при невстановлених у ході судового розгляду кримінального провадження обставинах, місці та часі умисно, незаконно, з метою збуту виготовив психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 1,3112 грам, яку у подальшому умисно, незаконно, з метою збуту перевозив та зберігав, як за місцем свого проживання АДРЕСА_2 так і у гаражному приміщенні, яким володіє ОСОБА_13 за адресою: м. Чоп, вул. Перемоги Ужгородського району, поблизу дитячого садка ДНЗ «Казка» та непрацюючого кафе «Регіна» та 06.04.2015р. близько 18:06 год., перебуваючи у гаражному приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Перемоги, поблизу дитячого садка ДНЗ «Казка» та непрацюючого кафе «Регіна» умисно, незаконно збув частину психотропної речовини - метамфетамін, загальною масою 0,1377 грам за грошову винагороду у розмірі 50 доларів США громадянину під легендованим прізвіщем ОСОБА_16 , а також 25.04.2015р. близько 12:30 год., перебуваючи у гаражному приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Перемоги, поблизу дитячого садка ДНЗ «Казка» та непрацюючого кафе «Регіна» умисно, незаконно, повторно збув частину психотропної речовини - метамфетамін, загальною масою 0,2713 грам за грошову винагороду у розмірі 1800,00 грн. громадянину під легендованим прізвіщем ОСОБА_16 , а іншу частину психотропної речовини метамфетамін, загальною масою 0,1436 грам умисно, незаконно, з метою збуту продовжував зберігати за місцем свого проживання АДРЕСА_2 до моменту виявлення та вилучення 18.05.2015р. психотропної речовини співробітниками УСБУ у Закрпатській області у ході санкціонованого обшуку, а частину психотропної речовини метамфетамін, загальною масою 0,7586 грам умисно, незаконно, з метою збуту продовжував зберігати у гаражному приміщенні, яким володіє ОСОБА_13 за адресою: м. Чоп, вул. Перемоги Ужгородського району, поблизу дитячого садка ДНЗ «Казка» та непрацюючого кафе «Регіна» до моменту виявлення та вилучення 19.05.2015р. психотропної речовини співробітниками УСБУ у Закарпатській області у ході огляду гаражного приміщення.

ОСОБА_9 при невстановлених у ході судового розгляду кримінального провадження обставинах, місці та часі умисно, незаконно, з метою збуту виготовила психотропну речовину метамфетамін, загальною масою 1,5948 грам, яку у подальшому умисно, незаконно, з метою збуту перевозила та зберігала за місцем свого проживання АДРЕСА_4 та 10.04.2015р. близько 16:10 год., перебуваючи за місце проживання умисно, незаконно збула частину психотропної речовини - метамфетамін, загальною масою 0,3665 грам за грошову винагороду у розмірі 100 доларів США громадянину під легендованим прізвіщем ОСОБА_16 , а також 25.04.2015р. близько 13:43 год., перебуваючи у власному автомобілі марки «Лада» «ВАЗ 111730», р.н. « НОМЕР_2 » у с. Сюрте Ужгородського району умисно, незаконно, повторно збула частину психотропної речовини - метамфетамін, загальною масою 0,4247 грам за грошову винагороду у розмірі 2000 грн. громадянину під легендованим прізвіщем ОСОБА_16 , а іншу частину психотропної речовини метамфетамін, загальною масою 0,8036 грам умисно, незаконно, з метою збуту продовжувала зберігала за місцем свого проживання АДРЕСА_4 до моменту виявлення та вилучення 18.05.2015р. психотропної речовини співробітниками УСБУ у Закрпатській області у ході санкціонованого обшуку.

ОСОБА_6 умисно, незаконно, з метою збуту зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, який містить тетрагідроканабінол і є канабісом, загальною масою 448,1133 грам у перерахунку на суху речовину за місцем свого проживання АДРЕСА_4 у підсобному приміщенні першого поверху належного йому будинку, за холодильником, помістивши наркотичний засіб у вигляді грубо подрібненої речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору у прозорий поліетиленовий пакет щільно скріплений скотчем, який у свою чергу був поміщений в інший поліетиленовий пакет синього кольору з надписом «RBK, www.RBK.com», а іншу частину наркотичного засобу у вигляді грубо подрібненої речовини рослинного походження зеленого та коричневого кольорів, у меншій кількості розмістив у приміщенні робочої кімнати-кабінету вказаного будинку до моменту виявлення та вилучення особливо небезпечного наркотичного засобу, який містить тетрагідроканабінол і є канабісом співробітниками УСБУ у Закрпатській області у ході санкціонованого обшуку у період 18.05.2015р. з 20:40 год. по 02:35 год. 19.05.2015р. та на території цілісного майнового комплексу, який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , право власності на який зареєстроване за ТОВ «Вітал-Плюс», що розташований Ужгородський р-н, с. Сюрте, вул. Ракоці, 1 згорток із металевої фольги сріблястого кольору, у якому був паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, а також 2 паперові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений до моменту виявлення та вилучення співробітниками УСБУ у Закарпатській області у ході санкціонованого обшуку 18.05.2015р.

Судом першої інстанції з обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 307 КК України виключено такі кваліфікуючі ознаки, як повторність та вчинені організованою групою, оскільки такі не підтвердились уході судового розгляду кримінального провадження.
Окрім цього, судом першої інстанції з обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України виключено таку кваліфікуючу ознаку, як вчинені організованою групою, оскільки така не підтвердилась у ході судового розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, стороною обвинувачення у вину ОСОБА_11 ставиться те, що він у січні 2015р., діючи на виконання відведеної йому у вищевказаній створеній організованій злочинній групі ролі, пов`язаної із забезпеченням учасників організованої групи необхідними для виготовленням психотропних речовин метамфетаміну з метою його подальшого незаконного збуту засобами, у ході попередньої телефонної домовленості, схилив свого знайомого мешканця м. Мукачева ОСОБА_17 до участі у переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю таблеток, які містять у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, за грошову винагороду у розмірі 200 доларів США. У відповідності до вищевказаної злочинної змови, ОСОБА_17 , повинен був отримати на території Угорщини, де він тимчасово проживав, таблетки, які містять у своєму складі прекурсор, перемістити їх через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та передати їх в Україні ОСОБА_11 , після чого отримати від останнього обіцяну грошову винагороду за участь у даному злочині у розмірі 200 доларів США. Діючи на виконання спільного злочинного задуму, ОСОБА_17 , близько 6-7 години 23.01.2015р., перебуваючи у власних справах по місцю свого тимчасового проживання у АДРЕСА_6 , слідуючи вказівкам ОСОБА_11 , за попередньою телефонною домовленістю зустрівся із візуально відомою йому особою невстановленою досудовим розслідуванням особою на прізвисько « ОСОБА_18 », від якої отримав пакет, у якому знаходились таблетки, що містять у своєму складі прекурсор та які він повинен був перемістити з приховуванням від митного контролю в Україну та передати їх ОСОБА_11 . При цьому, з метою успішного вчинення даного злочину, вищевказані таблетки, які містять у своєму складі прекурсор, в отриманому ОСОБА_17 пакеті-сумці, були розфасовані та загорнуті у 9 целофанових пакетах, які у свою чергу були поміщені ще в один целофановий пакет чорного кольору, таким чином, що утруднювало їх виявлення у ході візуального огляду під час митного контролю. Надалі, діючи на виконання свого злочинного умислу щодо контрабанди прекурсорів, ОСОБА_17 , близько 15:50 години 25.01.2015р., за попередньою телефонною домовленістю із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_19 , сів поблизу пункту пропуску «Загонь» (Угорщина) в автомобіль останнього марки «Шкода Октавія», сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_3 (Угорщина), де також перебували дружина ОСОБА_20 , син та донька останнього, які не були обізнані із його злочинними планами та вирушив у напрямку знаходження МП «Тиса» Чопської митниці (Закарпатської митниці ДФС України) разом із отриманим пакетом, у якому були розміщені таблетки, що містять у своєму складі прекурсор. Одночасно з цим, ОСОБА_17 за допомогою засобів мобільного телефонного зв`язку поставив до відома організатора вчинення даного злочину ОСОБА_11 про факт свого виїзду з території Угорщини в Україну, разом з таблетками, які містять у своєму складі прекурсор, з метою їх передачі останньому, після успішного контрабандного переміщення через митний кордон України. Після цього, близько 16:15 год. 25.01.2015р., ОСОБА_17 на вищевказаному транспортному засобі під керуванням ОСОБА_19 , не дивлячись на наявність у нього у пакеті-сумці таблеток, які містять у своєму складі прекурсор, прибув до митного контролю на МП «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України на смугу руху «зелений коридор», заявивши таким чином митному органу України неправдиві відомості про відсутність у нього предметів, які підлягають декларуванню та які заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України, розраховуючи на спрощену форму митного контролю, що передбачений зазначеною смугою руху ділянки митного кордону України, з метою успішного завершення злочину, пов`язаного з контрабандою прекурсорів. Однак, у ході здійснення митного контролю, інспектором митниці зазначений автомобіль марки «Шкода Октавія», сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_3 (Угорщина), у якому слідував ОСОБА_17 був виведений із смугу руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» та направлений для здійснення детального митного огляду до боксу поглибленого догляду МП «Тиса» Чопської митниці (Закарпатської митниці ДФС України). Тут, ОСОБА_17 , після зупинки вищевказаного автомобіля поблизу боксу поглибленого догляду, не повідомивши у ході митного контролю про наявність у нього таблеток, які містять у своєму складі прекурсор, маючи на меті доставити отримані ним на території Угорщини таблетки, які містять у своєму складі прекурсор в особливо великих розмірах на територію України та одночасно, злякавшись відповідальності за їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вийшов з автомобілю та разом із пакетом, в якому знаходились вищевказані приховані ним від митного контролю таблетки, які містять у своєму складі прекурсор самовільно залишив зону митного контролю. Однак, о 16:20 год. 25.01.2015р., ОСОБА_17 був затриманий співробітниками УСБУ у Закарпатській області та ВПС «Тиса» ІНФОРМАЦІЯ_5 на узбіччі автодороги за межами пункту пропуску «Тиса» ІНФОРМАЦІЯ_5 у напрямку м. Ужгорода, на відстані 45 метрів від шлагбауму вказаного пункту пропуску поблизу дорожнього географічного знаку «Україна» та інформаційних дорожніх знаків із зображенням логотипу АЗС, телефону та водопровідного крану, разом із пакетом, у якому знаходились приховані ним від митного контролю таблетки у загальній кількості 21 366 штук з маркуванням «Sudafed», які містять у своєму складі прекурсор.
Такі дії ОСОБА_11 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 305 КК України, як організація контрабанди прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Окрім цього, стороною обвинувачення у вину ОСОБА_11 ставиться те, що він діючи при вищевказаних обставинах у період 23-25 січня 2015р., організував через громадянина ОСОБА_17 , який не був обізнаний з існуванням організованої групи, злочинна діяльність якої була направлена на незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, придбання, зберігання та перевезення вищевказаної психотропної речовини псевдоефедрину в особливо великих розмірах, що використовується для виготовлення психотропної речовини метамфетаміну. Так, ОСОБА_17 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 , близько 6-7 години 23.01.2015р., перебуваючи у власних справах по місцю свого тимчасового проживання у АДРЕСА_6 , отримав при вищевказаних обставинах таблетки, які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, здійснив їх зберігання за вищевказаною адресою, після чого у період 15:50 год. 16:20 год. 25.01.2015р., здійснив їх перевезення в автомобілі марки «Шкода Октавія», сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_3 (Угорщина), за кермом якого знаходився ОСОБА_19 , у напрямку знаходження МП «Тиса» Чопської (Закарпатської) митниці та, у подальшому, тримаючи їх у пакеті при собі намагався у пішому порядку доставити їх на територію України, однак, о 16:20 год. 25.01.2015р., був викритий та затриманий співробітниками УСБУ у Закарпатській області та ВПС «Тиса» ІНФОРМАЦІЯ_5 на узбіччі автодороги за межами пункту пропуску «Тиса» ІНФОРМАЦІЯ_5 у напрямку м. Ужгорода, на відстані 45 метрів від шлагбауму вказаного пункту пропуску поблизу дорожнього географічного знаку «Україна» та інформаційних дорожніх знаків з зображенням логотипу АЗС, телефону та водопровідного крану. Надалі, ОСОБА_11 , продовжуючи діяти на виконання відведеної йому ролі, пов`язаної з забезпеченням учасників організованої групи необхідними для виготовлення психотропних речовин метамфетаміну засобами, за період функціонування вищевказаної організованої злочинної групи з середини 2014р. по 18.05.2015р., повторно та періодично надав ОСОБА_21 , якого він попередньо залучив до участі в організованій групі на каналі незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, необхідні речовини, що містять прекурсор, а також необхідні грошові кошти для придбання вказаних речовин. Однак, у подальшому, під час проведення 18.05.2015р., співробітниками УСБУ у Закарпатській області обшуку по місцю проживання ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_7 , були виявлені та вилучені отримані ним від ОСОБА_11 та виготовлені за вказівкою останнього прекурсори, що необхідні для виготовлення психотропної речовини метамфетаміну.
Такі дії ОСОБА_11 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 311 КК України, як організація незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення прекурсорів, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, повторно, в особливо великих розмірах.

Не погоджуючись із даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , прокурор прокуратури Закарпатської області ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок у частині його засудження за ч. 2 ст. 307 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі ч.3 ст. 284 КК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведеності його вини. Зазначає, що у випадку незадоволення його прохання, перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою зберігання наркотичного засобу без мети збуту, та призначити покарання у виді штрафу із звільнити від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307 КК України є невірною, оскільки у формулюванні обвинувачення відсутні кваліфікуючі ознаки вказаного діяння, а сформульоване у вироку суду обвинувачення щодо нього підпадає виключно під кваліфікуючі ознаки ч.1 ст. 307 КК України.

Зазначає, що не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2015р., якою надано дозвіл на обшук приміщень будинку на дворогосподарства, у якому проживає обвинувачений та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , та ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2015р., якою надано дозвіл на обшук приміщень цілісного майнового комплексу, який нібито знаходиться у його користуванні, право власності на який зареєстроване за ТОВ «Вітал-Плюс», що розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ракоці, 1.

З аналогічних підстав не є доказами і постанова слідчого від 27.05.2015р. про визнання речовими доказами вилучених у будинку, де він мешкає, канабісу, масою 432,4 г та пакувального матеріалу, в який він був загорнутий та постанови слідчого від 21.08.2015р. про визнання речовими доказами канабісу масою 4,7912 г, а також згортку металевої фольги та паперових згортків, в яких він знаходився.

За таких обставин, вважає, що покликання суду у вироку на вищенаведені ухвали суду та постанови слідчого є незаконним та неприпустимим.

Наголошує, що орган досудового розслідування на виконання вимог ст. 91 КПК України зобов`язаний був вказати у формулюванні обвинувачення, які конкретно його умисні дії, пов`язані із зберіганням наркотичних засобів, виявлених та вилучених у будинку, де він проживає разом з ОСОБА_9 , а також на території ТОВ «Вітал-Плюс». При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що він користувався цілісним майновим комплексом, розташованим у АДРЕСА_8 , право власності на яке зареєстрвано за ТОВ «Вітал-Плюс».

Звертає увагу, що у доказах, якими суд першої інстанції обґрунтував своє рішення, відсутні фактичні дані, які б свідчили про наявність у нього умислу на збут, виявлених під час обшуку, наркотичних речовин, зокрема, на сукупність таких обставин: домовленість між ним та іншою особою про збут наркотичних засобів, великий або особливо великий розмір наркотичних засобів (відповідно до Таблиці 1 наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, від 01.08.2000 року №188, 448,1133 г. є невеликим розміром); розфасування наркотичних засобів; виготовлення ним наркотичних засобів; поведінку, яка б свідчила про те, що він збуває наркотичні засоби; наявність сировини для виготовлення наркотичних засобів.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з аналогічними вимогами та обґрунтуваннями.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував вирок у частині наявності у обвинуваченої умислу на збут психотропної речовини, обставин, місця та можливості виготовлення речовини без будь-яких спеціальних знань, навичок та спеціального обладнання, можливі шляхи збуту тощо.

Вказує, що показання свідків, які покладені в основу обвинувачення та допитані судом не відповідають висновкам суду про беззаперечне доведення належності психотропної речовини саме ОСОБА_9 . Окрім цього, суд першої інстанції не допитав свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Покликається на те, що, з урахуванням положень ст. 216 КПК України, за відсутності постанови прокурора про визначення підслідності кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України, за слідчими органів безпеки, останні були не уповноважені для розслідування цих справ. Із витягів з ЄРДР вбачається, що відомості про вчинені злочини були внесені до ЄРДР 18.05.2016 року, тобто після проведення оперативних закупівель.

У матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про залучення у порядку ст. 273 КПК України грошових коштів для проведення оперативних закупівель. З цього приводу стороною захисту ставилося питання про виклик та допит свідків ОСОБА_26 працівника СБ України у Закарпатській області, понятого ОСОБА_24 , а також свідка, який здійснював оперативні закупівлі ОСОБА_25 , проте на розгляд справи вони не з`являлись.

Наголошує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки наведеним у клопотаннях сторони захисту доводам щодо недопустимості ряду доказів, а саме: постанови від 10.04.2015р. про залучення до проведення негласних слідчих дій легендованої особи; протоколу вручення спеціальних технічних засобів від 10.04.2015р.; протоколу про результати отримання грошових коштів від 10.04.2015р.; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 10.04.2015р.; протоколу про результати аудіо відео контролю особи від 10.04.2015р.; висновку експерта №3/500 від 16.04.2015р.; постанову про визнання речовими доказами від 12.06.2015р.; постанову від 20.04.2016р. про здійснення контролю за вчинення злочину у виді контрольної закупівлі наркотичних засобів без затримання ОСОБА_9 та залучення до негласної слідчої дії легендованої особи; протоколу про вручення спеціальних технічних засобів від 25.04.2015 року, протоколу про результати отримання грошових коштів від 25.04.2015р.; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.04.2015р.; протоколу про результати аудіо -, відео контролю особи від 27.04.2015р.; висновку експерта №3/539 від 28.04.2015р.; постанову про визнання речовими доказами від 12.06.2015р.

Вказує, що до матеріалів кримінального провадження не долучені доказів виділення коштів для проведення оперативних закупівель із зазначенням номіналу, серії та номеру купюр, та акта їхнього огляду, складеного за участю двох понятих та підписаного двома оперативними працівниками. Також у матеріалах провадження відсутні копії грошових купюр, які використовувались для проведення оперативної закупівлі.

Окрім цього, захисник ОСОБА_8 подав клопотання про допит свідків, які були допитані у суді першої інстанції, оскільки суд невірно дав оцінку показанням. Вважає, що необхідно допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

Окрім цього, у зв`язку із неправильною оцінкою судом першої інстанції доказів, захисник у поданому клопотанні просить дослідити наступні докази: постанову від 10.04.2015р. про здійснення негласної слідчої дії у виді контрольної закупки та залучення до проведення негласних слідчих дій легендованої особи; протокол вручення спеціальних технічних засобів від 10.04.2015р.; протокол про результати отримання грошових коштів від 10.04.2015р.; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.04.2015р.; протокол про результати аудіо відео контролю особи від 10.04.2015р.; висновок експерта №3/500 від 16.04.2015р.; постанову про визнання речовими доказами від 12.06.2015р.; постанову від 20.04.2016р. про здійснення контролю за вчинення злочину у виді контрольної закупівлі наркотичних засобів без затримання ОСОБА_9 та залучення до негласної слідчої дії легендованої особи; протокол про вручення спеціальних технічних засобів від 25.04.2015р.; протокол про результати отримання грошових коштів від 25.04.2015р.; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 25.04.2015р.; протокол про результати аудіо відео контролю особи від 27.04.2015р.; висновок експерта №3/539 від 28.04.2015р.; постанову про визнання речовими доказами від 12.06.2015р.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок суду у частині засудження обвинувачених за ч.3 ст. 307 КК України скасувати, а у частині виправдання ОСОБА_11 просить вирок суду залишити без змін. Просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на невідповідність судового рішення фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував вирок у частині наявності у обвинуваченого умислу на збут психотропної речовини, обставин, місця та можливості виготовлення речовини без будь-яких спеціальних знань, навичок та спеціального обладнання, можливі шляхи збуту тощо.

Вказує, що під час огляду автомобіля марки «Мерседес Бенц», чорного кольору р. н. НОМЕР_1 , який знаходився у володінні ОСОБА_11 вилучались одорологічні та дактилоскопічні сліди, але їхня належність до обвинуваченого не встановлена. Зазначає, що власником зазначеного автомобіля ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , а тому обвинувачений не був єдиним і постійним володільцем автомобіля. Покликається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання попередніх власників транспортного засобу, які зазначили, що конструктивну порожнину біля коробки передач, у якій були виявлені наркотичні засоби, ніколи не відкривали. Окрім цього, суд першої інстанції не допитав як свідків понятих, які були присутні під час затримання обвинуваченого ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , а також попередні власники автомобіля ОСОБА_33 , ОСОБА_34 .

Вважає, що відповідно до ст. 216 КПК України, зазначене кримінальне провадження не підслідне СБ України.

Наголошує, що огляд транспортного засобу був проведений у рамках кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_17 за ст. 305 КК України. Переслідування ОСОБА_11 ніяк не могло стосуватись контрабанди психотропних речовин, є надуманим приводом для огляду, а тому такий був незаконним. Окрім цього, огляд проводився за відсутності захисника, участь якого відповідно до ст. 52 КПК України у кримінальних провадження про особливо тяжкі злочини є обов`язковою. Окрім цього, їз витягів з ЄРДР вбачається, що відомості про вчинені злочини були внесені до реєстру 18.05.2016р., тобто після проведення оперативних закупівель. У матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про залучення у порядку ст. 273 КПК України грошових коштів для проведення оперативних закупівель. З цього приводу стороною захисту ставилося питання про виклик та допит свідків ОСОБА_26 працівника СБ України, ОСОБА_24 - понятого, а також свідка, який здійснював оперативні закупівлі ОСОБА_25 , проте на розгляд справи вони не з`являлись.

Покликається на те, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки наведеним у клопотаннях сторони захисту доводам щодо недопустимості ряду доказів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить вирок суду у частині засудження ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Виключення кваліфікуючої ознаки, вчинення злочину організованою групою, просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наголошує, що суд першої інстанції не навів належне обґрунтування та докази вини ОСОБА_13 , а наявні у справі докази є недопустимими, оскільки здобуті з порушенням норм КПК України. Окрім цього, судом першої інстанції не встановлено та не конкретизовано обвинувачення у частині зберігання обвинуваченим наркотичної речовини з подальшим наміром її збути, не конкретизований мотив, можливі шляхи збуту.

Вказує, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 жодних наркотичних засобів або доказів його вини не здобуто. Окрім цього, ОСОБА_13 не володіє гаражним приміщенням за адресою: АДРЕСА_9 , у якому був проведений обшук за добровільною згодою власника. Однак, ОСОБА_13 дійсно давав дозвіл на проведення обшуку у його гаражі, який знаходиться за іншою адресою: АДРЕСА_10 , у якому жодних слідчих дій не проводилось. Судом першої інстанції не були взяті до уваги та не спростовані показання обвинувачених.

Звертає увагу, що відповідно до ст. 216 КПК України, зазначене кримінальне провадження не підслідне СБ України. Із витягів з ЄРДР вбачається, що відомості про вчинені злочини були внесені до реєстру 18.05.2016р., тобто після проведення оперативних закупівель. У матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про залучення у порядку ст. 273 КПК України грошових коштів для проведення оперативних закупівель. Під час досудового розслідування ряд слідчих дій проводився без захисника, участь якого у даному кримінальному провадженні є обов`язковою.

Окрім цього, порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_13 мало місце і під час судового розгляду, наприклад судове засідання від 23.03.2016р., на якому допитувались свідки, проводилось без участі захисника.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам сторони захисту щодо визнання ряду доказів недопустимими, про що заявлялось письмове клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_14 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначає, що суд необґрунтовано виправдав обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України, оскільки, досудовим розслідуванням здобуті всі докази щодо наявності у діях обвинуваченого складу зазначених злочинів, а також наявність у діях ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 ознак вчинення злочинів у складі організованої групи. Вважає, що суд першої інстанції дав невірну оцінку усім наявним доказам.

Наголошує, що суд першої інстанції при ухваленні вироку не дотримався вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, а саме того, що у разі визнання особи виправданою, крім іншого, суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_12 , обвинувачену ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_15 , які підтримали доводи і вимоги своїх апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_14 , який підтримав доводи і вимоги своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 підлягають задоволенню частково, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_14 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримані у повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Колегією суддів встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2017 року обвинуваченого ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.
Разом з цим, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку не вказав підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Натомість, суд першої інстанції зазначив у вироку, що аналіз досліджених в ході судового розгляду доказів наведених стороною обвинувачення у їх сукупності не підтверджують вище викладені та зазначені в обвинувальному акті обставини, а тому підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 , за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України немає.
Окрім того, суд першої інстанції жодним чином не вмотивував своє рішення про виключення із обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 307 КК України таких кваліфікуючих ознак, як повторність та вчинені організованою групою, а також виключення з обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину організованою групою.
Суд першої інстанції, досліджуючи конкретні обставини справи, зокрема і події, які мали місце 18.05.2015р. під час затримання обвинувачених, лише формально покликався на наявні в матеріалах справи докази, не проаналізувавши їх належним чином, не обґрунтувавши свої висновків, чому він взяв до уваги одні докази, а натомість відкинув інші.
Так, органом досудового слідства, а судом першої інстанції цьому не дано належної оцінки, не конкретизовано обвинувачення у частині зберігання обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 наркотичної речовини з подальшим наміром її збути.
Окрім того, з урахуванням положень ст. 216 КПК України, за відсутності постанови прокурора про визначення підслідності кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України, за слідчими органів безпеки, останні були не уповноважені для розслідування цих справ. Із витягів з ЄРДР вбачається, що відомості про вчинені злочини були внесені до ЄРДР 18.05.2016 року, тобто після проведення оперативних закупівель.

Також судом першої інстанції не наведено у вироку мотивів, чому не були допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , на допиті яких наполягає сторона захисту.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законний та обґрунтований вирок та унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції.
Відтак, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження при постановленні вироку щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставами для скасування судового рішення.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 підлягають задоволенню частково, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_14 підлягає задоволенню, а оскаржений вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017р. у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників. В подальшому необхідним буде співставити ці доводи із обставинами кримінального провадження, яким дати належну юридичну оцінку, та, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 задоволити частково, апеляційну скаргу прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_14 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4