Справа № 309/1173/22
Провадження № 1-кп/309/68/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000066 від 10.03.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2022 року близько 09 години, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який виник на побутовому ґрунті, у зв`язку з довготривалими неприязними відносинами з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній удар рукою затиснутою в кулак в область лівого плеча, після чого потерпіла втекла, та звернулась в поліцію. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 , згідно висновку СМЕ №30/х від 14.03.2022 року, спричинив потерпілій наступні тілесні ушкодження: забій плечового суглобу зліва. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки сторонньої особи затиснуті в кулак, що діяли по механізму удару, і вкладаються в час події яка трапилась 25.02.2022 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, та їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що 25.02.2022 року до нього прийшла потерпіла ОСОБА_5 і затіяла сварку з приводу шиферу, у ході якої почала кричати, що її б`ють. Жодних тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. З ОСОБА_5 вони у неприязних відносинах,так як потерпіла є колишньою тещею. Сварки траплялись між ними часто. До потерпілої не підходив, жодних ударів не наносив.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 25.02.2022 року прокинулась від телефонного дзвінка та пішла поратись по господарству. Обвинувачений ОСОБА_4 почав нецензурно висловлюватись в її адресу, почалась сварка, у процесі якої ОСОБА_4 вдарив її кулаком в плече. Донька події не бачила, лише чула. Подія сталася на подвір`ї.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що 25.02.2022 року зранку збиралась на роботу, почула крики, під які прибігла її мати ОСОБА_5 та повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 вдарив її в плече. Почалася сварка, вони з мамою втекли. Обвинувачений закрився в кімнаті. До вказаної події конфлікти між обвинуваченим та потерпілою існували.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення /проступку/, крім показів потерпілої, свідка також підтверджується письмовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Висновком експерта №30/х від 14.03.2022 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 встановлено, що згідно довідки з травмпункту КНП ХЦЛ №510 встановлено діагноз «Забій плечового суглобу зліва». Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки або ноги сторонньої особи, що діяла по механізму удару і вкладаються в час пригоди, що мала місце 25.02.2022 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, поясненнями потерпілої та свідка.

Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 він не спричиняв, оскільки такі повністю спростовуються показами потерпілої, свідка по справі та висновком експерта №30/х від 14.03.2022 року. Також суд враховує існування на час розгляду даної справи та постановлення вироку неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілою, а тому ставиться критично до показів обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, в силу ст.ст. 66-67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1