Справа № 947/9624/22
Провадження № 1-кс/947/4308/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000232 від 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 20.04.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2022 року до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСР в Одеській області ДСР НП України про те, що на території Одеської області діє організована група осіб, яка здійснює незаконне безперешкодне переправлення осіб, а саме чоловіків призовного віку, через державний кордон України, за грошову винагороду.
В ході проведення оперативнорозшукових заходів було встановлено імовірних учасників організованої групи, що здійснюють незаконне безперешкодне переправлення осіб, а саме чоловіків призовного віку, через державний кордон України, поза пунктами пропуску, а саме на моторних човнах через річку Дністер, за грошову винагороду, серед яких: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.05.2022 року гр. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України, в ході затримання останнього було проведено його особистий обшук та вилучено мобільний телефон марки «SamsungA32» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , який в подальшому поміщено до спеціального пакету №INZ 2017713 та постановою слідчого від 26.05.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте від прокурора надійшла до суду заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності, в якій остання зазначила, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Власник майна про дату та час судового засідання був сповіщений належним чином, проте до судового засідання не з`явився, а від його представника надійшла до суду заява, в якій він зазначив, що проти задоволення клопотання заперечує та просить розглянути клопотання у його відсутність.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, враховуючи положення ст. ст. 107, 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000232 від 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
За результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.05.2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України, в ході затримання останнього було проведено його особистий обшук та вилучено мобільний телефон марки «SamsungA32» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , який в подальшому поміщено до спеціального пакету №INZ 2017713.
Вилучене майно може містити відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення, містити інформацію, у тому числі про можливі інші епізоди аналогічних злочинів, і підлягає детальному аналізу.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання предмету речовим доказом від 26.05.2022 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речового доказу яким є мобільний телефон, який мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000232 від 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, яке було виявлено та вилучено 26.05.2022 року в ході проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також його подальшого обшуку на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, у приміщенні слідчого управління ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Шевченко, 8-г , а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung A32» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із СІМ карткою мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , який в подальшому поміщено до спеціального пакету № INZ 2017713.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1