Справа № 755/3777/22
У Х В А Л А

17.05.2022 Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 одноособово перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 170-172 КПК України за клопотанням слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 за № 0001058, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, установив :

до даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , та котре обґрунтоване тим, що майно вказане у клопотанні слід арештувати, у порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, так як воно відповідає критеріям ст. 98 КПК.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 170-172 КПК України за цим клопотанням, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Статтею 171 вказаного Кодексу визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Однак, у цьому випадку, установлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу.
Так, у клопотанні про арешт майна не зазначено підстави арешту майна в ключі норм ст. 168 КПК.
Адже, не ураховано заявниками і того, що частина 2 статті 168 КПК передбачає у собі, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах.
Однак, в цьому випадку заявники не ураховують норми ст. 168 КПК та не наводять у зверненні обставини, котрі обумовили вилучення мобільної системи зв`язку згідно абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК.
Не розкрито питання неможливості вчинення дій указаних в ст. 236 КПК на місці проведення слідчої дії, а саме указана норма передбачає, що якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а саме підставу арешту в ключі норм абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК (для прикладу, не надано постанову про призначення експертного дослідження).

Також, до клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, щодо такого майна, як-то: телефону Редмі та щодо одягу.

В свою чергу до клопотання не додано копію ухвали про надання дозволу на обшук постфактум та відповідно не розкрито того, чому при відсутності указаного процесуального рішення у провадженні мають настати наслідки визначені ст. 170 КПК, а не реченням 4 частини 3 статті 233 КПК.

За таких умов слідчий суддя приходить до однозначного висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, Суд постановив :

клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 за № 0001058, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання цього судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_4