Провадження № 1-КП/932/425/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

судом присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних (основних) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001712, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п.Безверхове Хасанського району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001712 відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень за п.6, ч.2 ст.115 КК України та за ч.3 ст.289 КК України.

Відповідно до отриманої інформації командира військової частини №3054 обвинувачені, які тримаються під вартою, не можуть доставлятися до суду у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану, а тому судом було постановлено про розгляд кримінального провадження в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити відносно ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_8 скоєно особливо тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а отже, з метою уникнення покарання, знаходячись на волі, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, також незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховуючи суспільну небезпечність скоєних діянь.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора. Заявив, що прокурор не може нічим довести його провину. При цьому, він не може переховуватися, є не судимим. Вважає за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт, щоб він пішов захищати державу.

Захисникадвокат ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, яке вважав необґрунтованим, прокурором не доведено об`єктивними доказами заявлені ризики, а тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт за останнім місцем проживання.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.

Так, станом на 23 травня 2022 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 спливає 27 травня 2022 року, судовий розгляд справи триває.

При цьому, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, що посягає на найвищі соціальні цінності як то недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі непоправні наслідки - смерть людини.

За дане кримінальне правопорушення передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі і довічне, а тому, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Також, ОСОБА_8 , окрім вказаного злочину, обвинувачується також у вчиненні умисного кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортного засобу, поєднаного з насильством, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, і також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім цього, суд враховує характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, оскільки внаслідок інкримінованих дій обвинуваченому, ОСОБА_10 було позбавлено життя, що є найвищою цінністю в суспільстві.

Також, судом враховано практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

А отже, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_8 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, відповідно діючого КПК України застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, фактично обмежує особу у вільному пересуванні, що унеможливить виконання обвинуваченим обов`язку по захисту держави під час дії воєнного стану.

Твердження сторони захисту про необґрунтованість ризиків, які виправдовують продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є слушними з огляду на характер та обставин скоєних кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_8 .

При цьому, суд вважає, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід із врахуванням його тривалості відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а також тяжкості можливого покарання та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, є обґрунтованим, а тому доводи захисту в цій частині не приймаються.

Заяви про тривалий час перебування справи на розгляді й перебування обвинуваченого під вартою, суд не приймає як підставу для зміни запобіжного заходу, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, процесуальною поведінкою учасників судового провадження, викликом свідка захисту ОСОБА_11 , на допиті якого з 08.07.2019 року наполягає саме сторона захисту.
Окрім цього, тривалість розгляду справи також пов`язана із систематичною неявкою захисників, в тому числі захисника ОСОБА_12 , на підставі заяв котрого в розгляді справи неодноразово оголошувалися перерви.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, використовуючи своє право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 193-194, 331, 370-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 липня 2022 року, включно.

Розмір застави не визначати.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1