Провадження № 1-кп/537/195/2022
Справа № 537/1752/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000378 року від 11.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.10.2000 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч.2 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6 , ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та сплати штрафу 680 грн;

- 12.12. 2002 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 2 ст. 81. ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 229-6, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.70,71 КК України до 1 року позбавлення волі; звільнений 12.12.2006 року по відбуттю строку покарання;

- 20.05.2008 року Автозаводським судом міста Кременчука за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 75 КК України (в редакції 2001 р.) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 11.06.2009 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 роки 3 місяців позбавлення волі. 02.02.2012 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців;

- 20.05.2013 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 02.08.2013 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 3 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.01. 2017 року по відбуттю строку покарання;

- 21.06.2017 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 2 ст. 15, ст. 186; ст.. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 13.11.2017 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 22.12.2021 року по відбуттю строку покарання;

- 29.06.2022 року Автозаводським районним судом міста Кременчука за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., штраф не сплачений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

11.07.2022 близько 12:45 ОСОБА_4 правомірно перебував у приміщенні медичного центру «Євро Медицина», який розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Театральна, буд. 46а, де побачив ОСОБА_5 , на шиї якої був ланцюжок з хрестиком із розп`яттям виготовлені із золота 583 проби. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення ланцюжка з хрестиком із розп`яттям, що належать ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», Закону України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи, що його дії помітні для потерпілого і оточуючих, діючи повторно, відкрито шляхом ривку із шиї потерпілої заволодів золотим ланцюжком (583 проби вагою 2 грами) вартість якого на момент вчинення правопорушення становить 3319 гривень 53 копійки та хрестиком із розп`яттям (583 проби вагою 1 грам) вартість якого на момент вчинення правопорушення становить 1744 гривні 93 копійки, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-22/9619-ТВ від 21.07.2022. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 5064,46 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд, враховуючи заяву потерпілої, згідно ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, роз`яснивши обвинуваченому наслідки такого розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі. По суті пояснив, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті, викрадені речі в подальшому було повернуто потерпілій? щиро розкаюється в скоєному і прохає його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася , але надала суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд без її участі , покарання винести на розсуд суду , претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції Українии обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, його вина повністю підтверджується показаннями потерпілої та іншими доказами по справі:

- оглядом місця події з додатками за протоколом від 11.07.2022 року , згідно якого проведено огляд місця події;

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 11.07.2022 року , згідно якої потерпіла ОСОБА_5 повідомила про вчинений відносно неї злочин;

- оглядом речей за протоколом від 11.07.2022 року з додатком , згідно якого оглянуто речі потерпілої;

- речовим доказом ланцюжка та хрестика з металу жовтого кольору, які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 11.07.2022 року і які передано потерпілій на зберігання за розпискою від 22.07.2022 року;

- висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ- 19/117-22/9619-ТВ від 21.07.2022 року,згідно якої ринкова вартість золотого ланцюжка (583 проби вагою 2 гр. ) станом на момент вчинення правопорушення становить 3319, 53 грн.; хрестика з розп`ятям ( 583 проби вагою 1 гр.) становить 1744, 93 грн.;

- слідчим експериментом за протоколом від 11.07.2022 року з потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого остання показала про обставини вчинення злочину відносно неї обвинуваченим з додатками;

- впізнанням особи за фото за протоколом від 11.07.2022 року з додатками , згідно якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала обвинуваченого як особу, яка вчинила відносно неї злочин;

- впізнанням речей за протоколом від 22.07.2022 року з додатками , згідно якого потерпіла впізнала викрадені у неї обвинуваченим речі;

- впізнанням особи за фото за протоколом від 11.07.2022 року з додатками , згідно якого свідок ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого як особу, яка вчинила злочин;

- впізнанням особи за фото за протоколом від 11.07.2022 року з додатками , згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого як особу, яка вчинила злочин;

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного:

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням , яке грунтується на всебічному , повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності , допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів , з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, судовим розглядом та дослідженими доказами винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена належними та допустимими доказами.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення викраденого майна, про що слугує розписка потерпілої про отримання викрадених речей на зберігання та відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів на підставі п.8 ч.1 ст.89 КК України.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань обвинуваченого, який підтвердив факт грабежу , речовими доказами та іншими належними та допустимими письмовими доказами.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України , зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного часу. Вина ОСОБА_4 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.186 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини та відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинений ним умисний тяжкий злочин проти власності , думку прокурора, потерпілої, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність завданої матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції частини статті КК України у виді позбавлення волі. При цьому , враховуючи особу обвинуваченого та вчинений ним злочин, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого ст.69 КК України.

Також, суд вбачає, що вирок від 29.06.2022 року Автозаводського районного суду міста Кременчука, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. слід виконувати окремо.

Суд бере до уваги, що 12.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука (провадження №1-кс/524/1535/22) підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст. 197 КПК України, який обчислюється з 11 липня 2022 року з 14 год. 27 хв. до 06 вересня 2022 року 14 год. 27 хв.

Враховуючи , що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, особу обвинуваченого, думку прокурора , наявні обставини справи, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 5064,46 грн., яка в ході досудового розслідування відшкодована шляхом повернення майна. Цивільний позов під час досудового слідства до ОСОБА_4 не пред`явлено. Витрати на залучення експерта становлять 1132,68 грн., що підтверджується наданою квитанцією.

Відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1132,68 грн.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України. При цьому , суд вважає за необхідне скасувати арешти на майно яке визнане речовими доказами , накладені ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.07.2022 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.08.2022 року, тобто з часу затримання та взяття під варту.

Вирок від 29.06.2022 року Автозаводського районного суду міста Кременчука, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. - виконувати окремо.

Речові докази - ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору, які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 11.07.2022 року і який передано потерпілій на зберігання - повернути власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт на майно, накладені ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.07.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1132,68 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя: ОСОБА_1