У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Чебанової-Губарєвої Н.В. Лівінського І.В. Куценко О.В.

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000173, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_1 Коробкової О.О. на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коштове Доманівського району Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор Кучеренко Д.С.,

обвинувачений ОСОБА_1 ,

захисник Коробкова О.О.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 360 грн.

Ухвалено, цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., витрат на правову допомогу 2 500 грн., а всього 12 500 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник Коробкова О.О. просить змінити оскаржуваний вирок та зменшити розмір моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник Коробкова О.О. вважає оскаржуваний вирок незаконним в частині вирішення цивільного позову та таким, що підлягає зміні в цій частині, внаслідок його формального розгляду.

Вважає, що при визначенні сум, які підлягають стягненню, судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_1 не працює, перебував на обліку у центрі зайнятості з травня по жовтень 2021 року, на даний час має разові роботи, через що у нього мінливий дохід.

При цьому, відзначає, що потерпіла є сусідкою ОСОБА_1 , у них існував тривалий конфлікт через неодноразові ображання та висловлювання в адресу останнього нецензурною лайкою, а тому, з урахуванням приписів ст. 23 ЦПК України, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій є завищеним, оскільки не відповідає ступеню моральних страждань ОСОБА_2 .

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_2 просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Коробкової О.О. без задоволення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

20.05.2021 р. близько 09.30 год. ОСОБА_1 перебував по вул. Кузнєчній, 30 в смт. Костянтинівка Вознесенського району, де помітив припаркований на узбіччі автомобіль, в якому знаходилась ОСОБА_2 . В цей час, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_1 виник умисел на спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 наніс не менше двох ударів кулаком в обличчя ОСОБА_2 , чим спричинив останній ушкодження у вигляді контузії лівого ока з крововиливами на повіках та видимі склері даного ока та крововилив на повіках правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Вирок суду в цій частині апелянтом також не оскаржується.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника Коробкової О.О., в частині вирішення цивільного позову потерпілої, апеляційний суд доходить наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає, окрім іншого: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до правового висновку, викладеного в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 686/23731/15-ц, визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення в необхідному чи повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що до початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_2 подано цивільний позов, в якому моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, оцінено в 40 000 грн. Такий розмір обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 їй завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, образах та приниженнях з боку обвинуваченого, погіршенні її здоров`я, у втраті спокою та сну, приниженні честі та гідності, а також втраті можливості спілкування у суспільстві.

Оцінивши вказані обставини, матеріали кримінального провадження, характер заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, та їх наслідки, а також те, що потерпіла є пенсіонеркою і особою похилого віку, інвалідом другої групи, обвинувачений не працює, має особливості щодо психічного стану, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди визначено на засадах розумності, виваженості та справедливості з урахуванням страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, її стану здоров`я, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, часу та зусиль, витраченим потерпілою для відновлення її попереднього стану, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Крім того, на переконання апеляційного суду, визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 , є пропорційним до обсягу моральних страждань у цій ситуації та достатнім для розумного задоволення потреб останньої і не призведе до її безпідставного збагачення, отже є обґрунтованим.

Посилання сторони захисту на матеріальне становище обвинуваченого, який не працює, перебував на обліку у центрі зайнятості з травня по жовтень 2021 року, а даний час має разові роботи, через що у нього мінливий дохід, як на підставу зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, безпідставні і не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди завданої фізичною особою залежно від її матеріального становища, крім випадків коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Отже, оскільки шкода завдана ОСОБА_2 внаслідок вчинення злочину, то й матеріальне становище обвинуваченого не впливає на розмір відшкодування.

Інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, умотивованість його висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність в апеляційній скарзі захисник Коробкова О.О. не навела.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_1 Коробкової О.О. задоволенню не підлягає, вирок суду є законним і підстав для його зміни, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Коробкової О.О., без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

Чебанова-Губарєва Н.В. Лівінський І.В. Куценко О.В.