Справа № 487/1765/22
Провадження № 1-кп/487/528/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000219 від 09.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, маючий повну загальну середньо спеціальну освіту, офіційно та тимчасово не працюючого, який не являється депутатом, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.04.2014 року Жовтневим районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 03.11.2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.08.2019 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02.02.2022 року біля 12 34 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись у приміщенні ТОВ «Свантовіт», яке здійснює свою діяльність у магазині під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи раптовий повторний злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення крадіжки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що його злочині дії не помітні для оточуючих, перебуваючи у торгівельному залі вищевказаного магазину, а саме у відділі продуктових виробів, шляхом вільного доступу взяв з полиці наступні товари: сир Альпенхайн Селект Камамбер 125,0 г, вартістю 53,90 грн. за штуку, у кількості 2 штук, на загальну суму 107,80 грн.; сир твердий Звени Гора російськ 50,0% фасований 200,0 г, вартістю 50,92 грн. за штуку, на загальну суму 50,92 грн.; сир твердий Звени Гора Сметанк фасований 200,0 г, вартістю 50,17 грн. за штуку, у кількості 5 (п`ять) штук, на загальну суму 250,85 грн., які помістив під свою куртку, та, не оплативши товар, пройшов повз торгівельні каси, тим самим здійснивши крадіжку вищевказаних виробів.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Свантовіт» матеріальний збиток на загальну суму 409,57 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Представник потерпілої сторони ТОВ «Свантовіт» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить провадження розглядати за його відсутності. З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілої сторони.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження письмових доказів та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім визнання вини ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.

Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.02.2022 року за фактом події, що сталася 02.02.2022 року в магазині під назвою «Міда», розташованому за адресою: м.. Миколаїв, вул.. Московська, 61/7.

Довідкою про завданий матеріальний збиток від 02.02.2022 року, Актом інвентаризації від 02.02.2022 року, наказом № 281/4 від 02.02.2022 року щодо проведення інвентаризації, виданих ТОВ «Свантовіт» згідно яких встановлено вартість викраденого товару в розмірі 409,57 грн.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психолога не перебуває, раніше судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.185 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази та процесуальних витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Дата складання вироку 05.07.2022 року.

Суддя ОСОБА_1