Провадження № 1-кп/727/116/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження № 0000778 від 21.05.2021 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету спрямовану на отримання доходу, внаслідок дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, з порушенням «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, таблиця №2, список №2), якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, за невстановлених слідством обставин, в період часу по 21.05.2021р. включно, придбав з метою збуту порошкоподібну речовину, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, і зберігав її при собі з цією з ж метою. В подальшому, 21.05.2021, близько 00:30 год., в м. Чернівці по Проспекту Незалежності, 107, ОСОБА_5 був зупинений співробітниками УПП в Чернівецькій області та під час поверхневої перевірки останнього, проведеної на підставі ст.34 Закону України «Про національну поліцію», у нього виявлено психотропну речовину амфетамін, яку він зберігав з метою збуту та в подальшому її вилучено, а саме пластиковий тубус білого кольору, обмотаний липкою стрічкою з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною білого кольору з жовтим відтінком всередині, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 17,7652 г. та пластиковий тубус білого кольору з написом «АЦЦ 100» з порошкоподібною речовиною білого кольору з жовтим відтінком всередині, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 5,9910 г., а також металеву коробку, в якій знаходилося вісім згортків фольги із порошкоподібними речовинами білого кольору з жовтим відтінком в кожному містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 1,5786 г., а всього було вилучено психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою - 25,3348 г, що згідно Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», становить особливо великі розміри.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно 21.05.2021 року в нічний період часу побачив двох молодих людей які щось ховали, згодом він знайшов три тубуси з психотропною речовиною, обіг якого обмежено та поклав собі до кишені штанів і пішов, коли йдучи дорогою, біля нього зупинився автомобіль, з якого вийшли патрульні поліцейські та підійшовши до нього та при поверхневій перевірці, він визнав і видав добровільно тубуси з порошкоподібною речовиною, які він намір продати знайомим. Пояснив, що усі події відбувалися в м. Чернівці по проспекту Незалежності, біля будинку 107. У наданих суду показах, повністю визнав кількість та вагу пластикових тубусів та металевої коробочки, у яких знаходився амфетамін. У скоєному щиросердечно розкаявся, пояснив, що сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, надавав покази, добровільно видав психотропні речовини, просив, його суворо не карати застосувавши при призначенні покарання вимоги ст. 69 КК України.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження, не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_5 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних які характеризують його особу.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд вірно кваліфікує за ч.3 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, предметом яких були психотропні речовини у особливо великих розмірах. Кваліфікація дій ОСОБА_5 , стороною захисту не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей; те, що ОСОБА_5 критично ставиться до вчинених ним діянь, що вказує на усвідомлення небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та встановленню істини по справі, визнання вини; відсутність матеріальної шкоди. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлені. При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, критично оцінив свої дії, що, на думку суду, свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається. Крім цього в ході розгляду кримінального провадження обвинувачений демонстрував належну процесуальну поведінку, не притягуввся до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, підставами призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визнані дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, та мають враховуватися в їх сукупності, а саме: а) наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

При цьому поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Тобто, призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної норми можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК України, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Такою є правова позиція Верховного Суду ККС в постанові від 30.04. 2021р. (справа № 325/1421/18)

Отже, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України вище судом наведених пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та є підставою для застосування ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкції статті особливої частини КК України з призначенням покарання у виді штрафу

Санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 59 КК конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки, незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК на підставах, передбачених ч. 1 цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, а в ч. 1 ст. 69 КК зазначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд вважає, що ненастання негативних наслідків від злочинної діяльності не є обставиною, що свідчить про необхідність незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткового покарання, адже останній вчинив усі необхідні та залежні від нього дії, що були направлені на збут психотропної речовини та враховуючи, що вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в дохід держави 2745,92 грн. витрат за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів (СЕ-19/126-21/4296-НЗПРАП від 11.06.2021р.) (а.с.к.пр. 53 -54)

Речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5900 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 100300.00 (сто тисяч триста) грн., без конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 2745,92 грн. витрат за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів (СЕ-19/126-21/4296-НЗПРАП від 11.06.2021р.) (а.с.к.пр. 53 -54).

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

за постановою слідчого від 17.06.2021р. (а.с.к.пр. 60-62) сейф пакет № 294257 всередині якого наявні наркотичні речовини та психотропні речовини знищити;

за постановою слідчого від 05.07.2021 року (а.с.к.пр. 80) ДВД Р диск з нагрудних записів відеокамер інспекторів УПП ГУНП у Чернівецькій області залишити в матеріалах кримінального провадження;

за постановою слідчого від 28.11.2021 року (а.с.к пр. 107-108 (квитанція 25 а.с.кпр. 108а)) мобільні телефони Самсунг ГелексіС7 та Ксіомі Редмі Ноте9, що знаходяться на зберіганні в ЦЗ ГУНП у Чернівецькій області (вул.. Комунальників, 4В м. Чернівці) і таких, що належать ОСОБА_5 повернути останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1