Ухвала
06 липня 2022 року

м. Київ
справа № 462/3062/16-к
провадження № 51-3532ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2019 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 червня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2022 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, засуджений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Львівського апеляційного суду

від 17 червня 2020 року, втім, як убачається з касаційної скарги та матеріалів касаційного провадження, вказане судове рішення було скасовано постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, а тому така ухвала не може повторно бути предметом перегляду касаційної інстанції.
Крім того, згідно зіст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, засуджений ОСОБА_4 , посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону відповідного обґрунтування своїм доводам не наводить, а також не конкретизує, яким чином

ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б підставою для їх обов`язкового скасування касаційним судом. Також, засуджений

не наводить відповідного обґрунтування доводам про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до ст. 413 КПК, тягнуло б за собою скасування оскаржених судових рішень.

Натомість, як вбачається з касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування

чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім того, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено у ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Втім, зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він ставить вимоги щодо скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції та одночасно просить змінити судові рішення, однак зазначене позбавляє можливості Суд встановити дійсний результат касаційного розгляду за вимогами касаційної скарги.
Також,згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, проте засуджений ОСОБА_4 не долучив копію вироку Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2019 року.

Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5
Судді: