Номер провадження:1-м/521/83/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , особи, відносно якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в режимі відеоконфереції (дистанційного судового засідання) з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» скаргу адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) на постанову уповноваженої особи офісу Генерального прокурора від 10.08.2022 року про видачу (екстрадицію) до Федеративної Республіки Німеччина громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою на постанову уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора від 10.08.2022 року про видачу (екстрадицію) до Федеративної Республіки Німмечина громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування скарги зазначає, що постанова є незаконною, оскільки при прийнятті рішення не враховано, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області, з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На теперішній час, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 року відкрито провадження щодо визнання протиправною бездіяльність щодо відмови ГУ ДМС України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У той же час, до прийняття остаточного рішення по даній заяві Офісом Генерального прокурора прийнято оскаржувану постанову.
Окрім зазначеного, адвокат посилається на те, що строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення щодо якого запитується видача Федеративної Республіки Німеччина, згідно зі ст. 49 КК України закінчилися. Ця обставина є безумовною підставою, для прийняття рішення про відмову у видачі особи іноземній державі, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 589 КПК України.
Таким чином захисник вважає, що зазначене не відповідає положенням ст. 590 КПК України.
Для розгляду скарги було залучено перекладача ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 4 ст. 68 КПК України, слідчий суддя перед початком процесуальної дії пересвідчився в особі і компетентності перекладача, роз`яснив йому права і обов`язки. Перекладача було попереджено, що за завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків перекладач несе відповідальність, встановлену законом.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та особа, щодо якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Додатково адвокат просив не приймати суд до уваги його посилання про те, що строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення щодо якого запитується видача Федеративної Республіки Німеччина, згідно зі ст. 49 КК України закінчилися.
Прокурор в судовому засіданні надала слідчому судді письмові заперечення на скаргу та пояснила, що перевірка існування обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) проведена повно та всебічно. Оскільки будь-яких перешкод для екстрадиції вказаної особи на момент закінчення перевірки не встановлено, вважала оскаржувану постанову законною, тому просила у задоволенні скарги відмовити.
Вивчивши матеріали скарги та документи надані прокурором, вислухавши думку прокурора, адвоката та особи, відносно якої вирішується питання про видачу (екстрадицію), слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями ч. 1 ст. 590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку встановленому законодавством України, інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
Відповідно до ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.
Зі змісту скарги, доданих до неї матеріалів та наданих прокурором документів вбачається наступне.
У провадженні компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина перебуває кримінальна справа за підозрою громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §81 у сукупності з Додатком 1, 3, 29а абзац 1 №2, 30 абзац 1 №4 Закону про наркотичні речовини та §§26, 52 КК Федеративної Республіки Німеччина.
12.02.2022 року співробітниками 26-го прикордонного ДПС України в пункті пропуску «Одеса-Аеропорт», в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, був затриманий громадянин республіки Туреччини ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ).
15.02.22 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси до ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) було застосовано тимчасовий арешт, а 23.03.2022 року екстрадиційний арешт, який діє й на теперішній час.
Кримінальні правопорушення, за якими запитується видача ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), відповідають ч. 3 ст. 305, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційними,
06.06.2022 року та 07.07.2022 року ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) письмово звернувся до ГУ ДМС в Одеській області.
Відповідно до копії відповіді ГУ ДМС в Одеській області від 22.07.2022, звернення ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 )а саме «…враховуючи давнину строків викладених фактів, що мають належність до 2007 року через відсутність суб`єктів переслідування та будь-яких побоювань у країні громадянської належності, а також через невідповідність викладених елементів у контексті застосування Конвенції про біженців 1951 року та Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового, захисту…», заява ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) не була прийнята до розгляду сфери міжнародного захисту.
Окрему увагу необхідно звернути на те, що за Конвенцією про біженців 1951 року та Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», «біженець» та «особа, яка потребує додаткового захисту» це особа, яка звертається за захистом у зв`язку з побоюваннями переслідування або іншої загрози у країні громадянської належності, в той час як ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) є громадянином Республіки Туреччини.
Відповідно до матеріалів скарги, ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) отримав вищевказану відповідь ГУ ДМС в Одеській області 03.08.2022 року.
10.08.2022 року розглянувши матеріали за запитом Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччини начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 було винесено постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), з України до Федеративної Республіки Німеччини для притягнення до відповідальності.
15.08.2022 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду відкрито провадження щодо визнання протиправною бездіяльність щодо відмови ГУ ДМС України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) надійшов 11 серпня 2022 року.
Доказів про те, що особа раніше зверталась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом або засобами поштового зв`язку, слідчому судді не надано.
До моменту затримання співробітниками прикордонної служби, а саме до 12.02.2022 року громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС України в Одеській області, не звертався.
Тобто лише, після екстрадиційного арешту ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області, як він сам зазначає, через побоювання стати жертвою переслідувань в Німеччині за ознаками належності до певних політичних переконань.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) був обізнаний стосовно свого статусу на території України, як мінімум з 12.02.2022 року. Однак, незважаючи на наведене ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) без жодних на те поважних причин та за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод, не буду чи жодним чином обмеженим у можливості звертатися до відповідних підрозділів міграційної служби, протягом тривалого часу до останніх не звертався та жодних заяв, в тому числі щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також надання йому політичного притулку не подавав.
Слідчим суддею встановлено, що враховуючи зміст скарги та додаткові уточнення до неї, єдиною підставою для скасування постанови, адвокат заявив звернення особи, яка підлягає екстрадиції із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Проте, станом на 10.08.2022 року (на момент прийняття уповноваженою особою офісу Генерального прокурора рішення про видачу) ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) не оскаржував у судовому порядку дії (бездіяльність) ГУ ДМС в Одеській області щодо розгляду вищевказаного звернення, оскільки адміністративний позов надійшов до Одеського окружного адміністративного суду 11.08.2022 року, тобто вже після прийняття рішення за запитом про видачу.
Слідчим суддею також встановлено, що у ході екстрадиційної перевірки, проведеної Одеською обласною прокуратурою за дорученням Офісу Генерального прокурора, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) до Федеративної Республіки Німеччина для притягнення до кримінальної відповідальності.
В ході проведення екстрадиційної перевірки також встановлено, що згідно з довідкою Одеської міської медичної частини № 21 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) пройшов необхідні обстеження, консультований лікарями медичної частини. За станом здоров`я ув`язнений може утримуватись під вартою та бути етапованим територією України.
Враховуючи все вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що на момент прийняття оскаржуваної постанови начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.08.2022 року про видачу (екстрадицію) Челебі Тургут ( ОСОБА_6 ) до Федеративної Республіки Німеччина, були відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 590 КПК України. Тобто наведене свідчить про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення законних підстав для прийняття іншого рішення, а саме рішення про відмову у видачі не існувало.
Більше того, матеріали скарги та встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), без жодних на те поважних причин та за відсутності об`єктивних перешкод, звернувся з відповідною заявою до органів міграційної служби фактично після екстрадиційного арешту на території України.
Щодо посилання сторони захисту на звернення до Одеського окружного адміністративного суду, слід відзначити, що, по-перше даного факту на момент прийняття оскаржуваного рішення не існувало, адже адміністративний позов надійшов до суду лише 11.08.2022 року, по-друге рішення суду з цього приводу на момент розгляду даної скарги не ухвалено. Водночас, доводи сторони захисту викладені у адміністративному позові повинні оцінюватись в контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України, в межах відповідного адміністративного провадження, тобто виходять за межі компетенції слідчого судді. Таким чином, наведені доводи сторони захисту не можуть бути законною підставою для задоволення даної скарги.
Керуючись ст. 591 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) на постанову уповноваженої особи офісу Генерального прокурора від 10.08.2022 року про видачу (екстрадицію) до Федеративної Республіки Німеччина громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1