Справа № 740/1380/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/172/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №000443 від 17.10.2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 4396 грн. 28 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 17.10.2019 о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВМW 320І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, рухався по вул. Об`їжджа в м. Нiжині Чернігівської області від вул. Незалежності до вул. Шевченка зі швидкістю 84,2-93,4 км/год, чим перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті, позначеного дорожнім знаком 5.45 Правил дорожнього руху, та на заокругленні проїзної частини вул. Об`їжджа в м. Ніжині ліворуч проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не врахував швидкості руху керованого ним автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де, не переконавшись у безпечності свого маневру, змінив напрямок руху автомобіля, повернувши кермо праворуч, внаслідок чого керований ОСОБА_6 автомобіль став рухатися в боковому заносі, виїхав на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалася у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 згідно з висновком експерта №227 від 14.11.2019 року отримала тілесні ушкодження у виді сполученої травми із залученням декількох ділянок тiла, а саме внутрішньо-черепної травми у вигляді масивних крововиливів у м`які тканини голови, рани м`яких тканин голови, двох окремих переломiв основи черепа, субарахноїдального крововиливу, що займає майже всю поверхню мозку та мозочку, закритої травми грудної клітки у виді масивних багатоуламкових переломів ребер, ключиць та грудини, зліва та справа із травматизацією тканини легень та серця, закритої внутрішньо-черевної травми у виглядi розриву селезінки та крововиливів у передню черевну стінку; багатоуламкових переломів лівої плечової кістки, лівої гомiлки (великої та малої), лівого колінного суглобу та лівого гомілково-стопного суглобу, а також численних синців та саден верхніх i нижніх кінцівок, голови та тулуба, від яких померла на місці події.

У вказаній дорожній обстановці ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.2.3 б, 2.9 а, 10.1, 11.3, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабiнету Міністрів України №1306 вiд 10.10.2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_6 вище вказаних пунктів Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабiнету Міністрів України №1306 вiд 10.10.2001 року, стало причиною та умовою настання дорожньо-транспортної пригоди i знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання без врахування обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, а також визнати щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було враховано обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, так як досліджені в судовому засіданні висновки щодо результатів медичного огляду від 17.10.2019 року не містять висновку щодо перебування його в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, проте в ньому зазначено, що він «тверезий та встановлено факт вживання метадону». Такий медичний висновок, на думку апелянта, не може свідчити про перебування його в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Посилаючись на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зміст ст. 21, п. 14 ст. 67 КК України, для доведення вищезазначеної обтяжуючої обставини, медичний висновок має містити юридичний та медичний критерій, зокрема, із зазначенням висновку про перебування особи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Потерпіла та її представник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 та доведеності його вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтовано послався, у тому числі, на показання обвинуваченого, який не заперечував, що під час керування транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події. Зокрема, рухаючись зі швидкістю близько 80 км/год, перевищивши її, із повороту назустріч йому виїхав автомобіль, він звернув вправо, а потім різко вліво і автомобіль став некерованим, виїхав на зустрічну смугу на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода, яка рухалась у зустрічному напрямку.

Показання обвинуваченого узгоджуються з даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 17.10.2019 року, у якому зафіксовано, крім іншого, розташування транспортного засобу після наїзду на пішохода.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_13 , свідок вказала на місце, де знаходились пішоходи ОСОБА_12 і ОСОБА_14 в момент наїзду. Ближче до проїзної частини рухалася жінка, а дитина йшла ближче до паркану. В момент наїзду пішоходи знаходилися на узбіччі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №227 від 17.10.2019 року, у ОСОБА_12 виявлено численні тілесні ушкодження, які належать до тяжких як небезпечних для життя в момент заподіяння і викликали її смерть.

За результатами проведення огляду автомобіля «ВМW 320І», реєстраційний номер НОМЕР_1 у протоколі від 17.10.2019 року зафіксовано виявлені зовнішні пошкодження на автомобілі: розбите вітрове скло, передній бампер.

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи №433 від 19.11.2019 року встановлено, що на момент дослідження в робочій гальмівній системі та в системі рульового керування автомобіля марки «ВМW 320І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутні несправності, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За результатами висновку судової інженерно-транспортної експертизи №26 від 21.01.2020 року, в умовах місця події, викладених у постанові, величина мінімальної швидкості руху автомобіля на початку бокового занесення, за слідами його бокового занесення зафіксованих під час огляду місця даної дорожньо-транспортної пригоди 17.10.2019 р., за умов прийнятих експертом параметрів переміщення автомобіля з методичної літератури дорівнює близько 84,2-93,4 км/год.

Висновком комплексної судової інженерно-транспортної експертизи №90/91 за від 06.03.2020 року результатами, згідно якого місце первинного контакту між автомобілем «ВМW 320І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пішоходами ОСОБА_12 і ОСОБА_14 розташоване перед початком уламку переднього бампера автомобіля, - позначка 7 на схемі до протоколу огляду місця події, тобто не далі ніж 8,55 м за першим кутом буд.№93 по вул. Об`їжджу м. Ніжина, відносно руху від вул. Ватутіна до вул. Шевченка. Більш точно встановити місце наїзду автомобіля на пішоходів ОСОБА_12 і ОСОБА_14 експертним шляхом неможливо по причині відсутності в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження відповідних достатніх доказів.

Доводи захисника щодо не доведення належними й допустимими доказами факту перебування ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Так, за висновком токсикологічного дослідження №764/260, яке почато 18.10.2019 року о 13-30 год. і закінчено 21.10.2019 року о 12-00 год, було здійснено обстеження ОСОБА_6 в Ніжинському наркологічному диспансері лікарем на підставі біологічного матеріалу сечі від 17.10.2019 року і при токсикологічному дослідженні в сечі виявлено наркотичні речовини метадон.

В акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 18 від 17.10.2019 року наявні й інші дані, що підтверджують факт перебування обвинуваченого на момент дорожньо-транспортної події у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, а саме: («за результатами лабораторних тестів в сечі виявлено метадон. Заключний діагноз (за результатами огляду): встановлено факт вживання медатону. Окрім іншого, під час медичного огляду зі слів ОСОБА_6 було встановлено, що 5 днів назад внутрівенно вживав метадон).

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, необережну форму вини, особу винного, який раніше не судимий у порядку ст.89 КК України, перебуває на обліку з приводу захворювання на наркоманію, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що до пом`якшуючих покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції відніс - часткове відшкодування завданого збитку, незадовільний стан його здоров`я, наявність неповнолітнього сина та непрацездатної за віком матері. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом 1 та апеляційної інстанцій встановлено не було. Водночас, вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, визнано обставиною, що обтяжує його покарання.

Розкаяння передбачає окрім визнання особою провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Вищезазначену обставину колегія суддів не може визнати такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого, так як відсутні на те підстави.

Взявши до уваги всі зазначені обставини, у тому числі й ті, на які посилаються обвинувачений у апеляційній скарзі, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з позбавленням права керувати транспортним засобами на певний строк, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, а тому відсутні підстави для його пом`якшення.

За таких підстав, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_2 ОСОБА_4