УХВАЛА

Справа № 569/10142/22

1-кс/569/3294/22

25 липня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. керівника третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красне Поле Марківського району Луганської області, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. керівника третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням із прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
В обґрунтування клопотання вказав, що третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування кримінального провадження ЄРДР за № 0000035 від 13.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального Кодексу України.
За обґрунтованою версією органу досудового розслідування на початку березня 2022 року, але не раніше 07.03.2022 (більш точний час і дату не вдалося встановити), ОСОБА_6 , перебуваючи на території смт. Марківка Старобільського району Луганської області, будучи громадянкою України та поліцейською - інспектором сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності й територіальної цілісності України, з особистих мотивів, у порушення вимог нормативно-правових актів України, не дотримуючись присяги поліцейського, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацювала з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію АДРЕСА_2 , забезпечивши становлення і зміцнення окупаційної влади РФ шляхом вступу до лав підконтрольного їй « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим надаючи їм безпосередню допомогу на шкоду Україні
Як наслідок, 24.05.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні такого кримінального правопорушення, а 21.07.2022 - повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Остаточна правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014; в редакції Закону України № 2113-IX від 03.03.2022):державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: повідомленням Рівненського управління ДВБ НП України про виявлення факту вчинення ОСОБА_6 злочину; протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 від 02.06.2022, ОСОБА_8 від 17.05.2022 та від 02.06.2022, ОСОБА_9 від 16.05.2022, ОСОБА_10 від 16.05.2022, ОСОБА_11 від 29.05.2022, ОСОБА_12 від 03.06.2022, ОСОБА_13 від 17.05.2022 та від 30.05.2022, ОСОБА_14 від 16.05.2022; протоколом огляду месенджеру «Телеграм» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом огляду від 23.05.2022 посилання ІНФОРМАЦІЯ_6 та інших; протоколами огляду Інтернет-ресурсів від 19.05.2022, від 20.05.2022 та інших; матеріалами оперативних підрозділів (Луганського та Рівненського управлінь ДВБ НП), а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому,сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Як вказує зміст Постанов Верховного суду (у тому числі об`єднаної палати), зміст диспозиції статті 111 КК України був достатньо ясним і передбачуваним для особи, тобто ОСОБА_6 , яка, як працівник правоохоронного органу, не могли не усвідомлювати, що вчинені за фабулою провадження дії є суспільно небезпечними кримінально караними діяннями.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Незважаючи на те, що підозрюваній ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру у вчиненні такого кримінального правопорушення, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення нею як вказаного так і інших злочинів, у тому числі за участі інших осіб,які, будучи обізнані про притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину та її перебування на волі, можуть отримувати відомості про хід розслідування цього провадження.
Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення у латентній формі вищевказаного злочину, ймовірно з попередньою підготовкою, з особливою зухвалістю та цинізмом,в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, із застосуванням численних заходів конспірації, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших співробітників правоохоронних органів та інших осіб, основною метою якого є завдання шкоди зовнішній безпеці України, її суверенітету, територіальній цілісності і недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці, що є предметом дослідження цього кримінального провадження, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.
Архіпова ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красне Поле Марківського району Луганської області, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка на момент вчинення злочину перебувала на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, громадянка України, українка,з вищою освітою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти основ національної безпеки, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Вказані ризики існують та є актуальними, оскільки на цей час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення зазначеного особливо тяжкого кримінального правопорушення, зокрема з використанням службового становища,із залученням значної кількості осіб, оскільки такі злочини характеризуються латентністю їх організації та подальшої реалізації, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності. Водночас, перебування підозрюваної на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки ОСОБА_6 як особисто так і шляхом інструктажу інших осіб може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх (підкупу, погроз, тощо) до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які йому стали відомі у ході слідства, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати, а також впливати іншим чином.
Також, вартує уваги факт проходження ОСОБА_6 служби на різних посадах у Національній поліції, наявність в останньої численних зв`язків серед співробітників правоохоронних органів та підконтрольних окупаційній владі різного роду незаконних, у тому числі збройних формувань, які за проханням чи вказівками як її та інших фігурантів провадження, які на даний час невідомі органу досудового розслідування, можуть сприяти в уникненні від кримінальної відповідальності у різноманітних формах. Загальновідомим є той факт, що саме на НП України, у якому проходила службу ОСОБА_6 та інші фігуранти кримінального провадження, відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію», покладено повноваження: проводити гласні і негласні оперативні заходи у порядку, визначеному Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність"; складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції НП України, проводити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні та кримінальні правопорушення, а тому останні можуть, у протиправний спосіб шляхом зловживання службовим становищем, використовувати на підставі створених штучних підстав наданий їм такий інструментарій як спосіб впливу на свідків. Відповідно, як ОСОБА_6 так й інші залучені до такої протиправної діяльності, мають широке коло знайомств серед співробітників різних державних установ, підприємств, експертних установ, правоохоронних органів, осіб з числа представників кримінального середовища, як на території України так і тимчасово окупованих територіях.
При цьому, поліцейська ОСОБА_6 , маючи значний досвід правоохоронної діяльності, володіючи спеціальними навичками та вміннями, пов`язаними з виявленням протиправної діяльності, з метою уникнення виявлення факту здійснюваної ним спільно з іншими учасниками такої групи протиправної діяльності, переслідуючи єдину протиправну мету щодо вчинення протиправних дій проти основ національної безпекиобрала латентну форму реалізації таких намірів, тобто поетапно, оскільки вона та учасники групи правильно оцінювали і розуміли зміст, характер і значення своїх протиправних дій та не виключали ймовірність їх виявлення.
А тому, є достатні підстави вважати, що як особисто, так і через інших осіб, які перебувають на різних територіях, може вживати дії, пов`язані із здійсненням заходів, у тому числі у латентній формі, основною ціллю яких є запобігання здійснення кримінального судочинства у цілому, зокрема проведення повного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду.
У такий спосіб, ОСОБА_6 як особисто, такі і через інших осіб, будучи обізнаною із колом осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами, застосування вогнепальної та іншої зброї та/або будь-яким іншим чином може вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
Наведене підтверджує той факт, що за ініціативою та сприяння поліцейської ОСОБА_6 , було втягнуто і наявні спроби у подальшому втягнути значну кількість осіб з числі інших осіб, а тому її перебування на волі після вчинення злочину і під час досудового розслідування може викликати страх перед іншими особами, у тому числі свідками, адже є явний факт підриву авторитету такого правоохоронного органу внаслідок протиправних дій низки осіб, однак яка після вчинення злочину все ж таки, користуючись своїм статусом серед населення, зв`язками серед окупаційної влади РФ та правоохоронних органів, буде впливати на свідків. Якщо припустити той факт, що до ОСОБА_6 буде обраний інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, остання за вказаних обставин зможе як особисто в усній формі, так і за допомогою різноманітних засобів зв`язку здійснювати тиск у вищевказаний спосіб.
Саме тому перебування на волі підозрюваної дасть можливість їй спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення таких злочинів, які мають значний суспільний резонанс, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Також, ОСОБА_6 , може знищити, спотворити документи та речі,у яких міститься інформація про причетність її та інших осіб до такого кримінального правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини,тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, ОСОБА_6 свідомо та цілеспрямовано перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та ініціативно почала співпрацювати з окупаційною владою рф, а окрім того прийняла рішення про участь у незаконно створеному формуванні «Марковського МВД ЛНР», який забезпечує діяльність держави-агресора на тимчасово окупованих територіях зокрема в частині підтримки громадського порядку, тощо.
Крім того, відповідно до наявних даних ОСОБА_6 має у наявності паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а отже, з урахуванням її зв`язків, у тому числі із не заінтересованими у встановленні фактичних обставин кримінальних правопорушень фігурантами провадження, вона, шляхом використання, у тому числі підроблених документів, зможе перетнути державний кордон у будь-якому напрямку.
Також, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , інші фігуранти провадження, у тому числі інші службові особи Національної поліції, а також особами із значним впливом систематично здійснювали протиправну діяльність, а отже, у сукупності, вона може за їх допомогою переховуватися у невідомому органу досудового розслідуванню місці з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що не сприятиме завданням кримінального судочинства.
З урахуванням того, що злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , а також які досліджуються у цьому провадженні, вчинені за попередньою підготовкою, за підтримки значної кількості осіб, у тому числі збройних та інших формувань представників держави-агресора рф, з особливою зухвалістю та цинізмом, орган досудового розслідування приходить до висновку про її схильність до вчинення злочинів у різноманітних сферах, наявності широкого кола знайомства серед вищевказаних осіб, які за проханням/вказівками підозрюваної зможуть здійснювати тиск у різних формах на свідків або інших учасників провадження, що може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства у разі перебування на волі підозрюваної.
Також, підозрювана ОСОБА_6 вчинила це кримінальне правопорушення під час виконання службових обов`язків, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності й територіальної цілісності України, що у подальшому і слугувало причинно-наслідковим зв`язком настанню негативних наслідків для держави України під час відсічі збройної агресії рф та дискредитації Національної поліції серед населення.
Тому, з урахуванням вказаних фактів сторона обвинувачення вбачає, що ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти такі злочини та/або вчинити новий злочин чи інше суспільно-небезпечне діяння.
Аналіз поведінки підозрюваної ОСОБА_6 та інших фігурантів провадження свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин вчинюваних протиправних дій та таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема такі факти мають місце, оскільки остання без поважних на те причин не з`являлася на виклики до органу досудового розслідування, тобто вчиняла заходи, які б унеможливили притягнення її та інших осіб до кримінальної відповідальності.
Ці факти дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , а також інші залучені до такої протиправної діяльності особи, не тільки будуть намагатися ввести в оману орган досудового розслідування шляхом висування неправдивих версій, а навпаки умисно вчиняти дії задля запобігання виявлення всього злочинного механізму, до якого причетні й інші особи, що також є предметом дослідження у цьому провадженні.
Проходження служби в Національній поліції свідчить про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 дозволяє їй перебувати в місцях ув`язнення або позбавлення волі.
Слід врахувати той факт, що злочин, передбачений ч.2 ст.111 КК України, є суспільно небезпечними діяннями, що порушують функції державних органів, підприємств, установ або організацій, незалежно від форми власності та галузей діяльності службових осіб та у сукупності спрямовані проти основ національної безпеки. Особливості способів злочинів проти основ національної безпеки полягають у тому, що вони застосовуються не як одиничні дії, а найчастіше у вигляді продуманої системи злочинної діяльності, яка здійснюється протягом тривалого періоду, для яких є характерна загальна особливість основою їх способу є латентна форма, спричинення тяжких наслідків для держави Україна у цілому. Спосіб приховування такого роду злочинів є складовим елементом злочинної діяльності, здійснюваної відповідно до єдиного задуму, оскільки спосіб приховування їх передбачається заздалегідь.
Крім того, такі злочини є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави, її конституційний лад.
На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.
Заразом, з метою забезпечення у повному обсязі вимог ст.ст. 2, 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, суду за доцільно врахувати виняткову складність цього кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення у латентній формі та з чіткими правилами конспірації їх організації як підозрюваною так і іншими особами, необхідністю проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, та на основі такої мотивації обрати підозрюваній ОСОБА_6 саме найсуворіший запобіжний захід, який зможе забезпечити найбільш повне, оперативне та ефективне досудове розслідування, та спроможне забезпечити належну її процесуальну поведінку, оскільки інші запобіжні заходи цього забезпечити не здатні.
Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Також, розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.
Крім того, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено та який діє до цього часу.
Слід врахувати той факт, що поліцейська ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (смт. Марківка Луганської області), а тому саме остання оголошена у розшук, а крім цього остання підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
У розмірі цих норм законодавства чітко вбачається, що наведені фактори вказують на те, що є достатні підстави обрати до підозрюваної ОСОБА_6 саме такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави.
Тільки у вищевказаний спосіб можливо виконати приписи судової практики, яка своїми висновками фактично зобов`язує звернути увагу судів на те, що належне здійснення правосуддя у справах у сфері вчинення злочинів проти основ національної безпеки повинно максимально сприяти захисту охоронюваних законом прав та інтересів окремих громадян, зміцненню законності та правопорядку.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
24.05.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні такого кримінального правопорушення, а 21.07.2022 - повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Остаточна правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014; в редакції Закону України № 2113-IX від 03.03.2022):державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.
Надані стороною обвинувачення докази, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.
За правилами ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
З урахуванням викладеного, слідчим та прокурором у клопотанні та під час його розгляду доведено існування ризиків передбачених п.п.1,2,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
За наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, доведених прокурором підстав про існування ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що остання перебуває на тимчасово окупованій території України, є доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Красне Поле Марківського району Луганської області, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, українці, з вищою освітою, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України - запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.
Після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_16