Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2160/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2022 року про відмову у задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2022 року відмовлено у задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення. Також зазначив, що засуджений змінив свою поведінку на краще тільки тоді, коли підійшов строк умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно - дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Вказує, що має 3 заохочення від адміністрації установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На протязі відбуття покарання порушень режиму утримання не допускав, стягнень не має, працевлаштований в установі двірником, до праці та своїх обов`язків ставиться сумлінно та приймає участь у суспільно корисній праці та благоустрою установи.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засідання апеляційного суду підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Прокурор заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції під час розгляду клопотання досліджувались матеріали особової справи засудженого, згідно яких ОСОБА_7 засуджений 24.05.2018 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку: 17.01.2018 року. Кінець строку: 17.01.2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 19.01.2018 року. За час тримання в державній установі «Чернігівський СІЗО» характеризувався посередньо, до праці не залучався, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 13.08.2018 року відбував міру покарання в державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)». За час перебування в установі характеризувався посередньо, до роботи не залучався, порушень режиму тримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.

З 10.10.2020 року відбуває покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія №4». За час перебування в установі характеризується позитивно порушень режиму тримання не допускає, стягнень не має. Працевлаштований двірником, до роботи та своїх обов`язків ставиться сумлінно, за що три рази заохочений правами начальника установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу колонії, адекватно реагує на критику на свою адресу. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За характером спокійний, тихий, врівноважений. На зауваження реагує спокійно, приймає виважені рішення. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує, робить належні висновки.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, доведеність виправлення засудженого є головною умовою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, за формальними ознаками застосуванню ст.82 Кримінального кодексу України підлягав після 17.01.2021 року. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 29.01.2021 року відмовлено в застосуванні ст.82 Кримінального кодексу України, так як не став на шлях виправлення.

За формальними ознаками застосуванню ст.81 Кримінального кодексу України підлягає після 17.01.2022 року.

З характеристики від 29.01.2021 засуджений ОСОБА_7 до роботи на виробництві установи не залучався з небажанням. За характером цілеспрямований, емоційний, хитрий, маніпулятивний, під час бесід не завжди щирий. У відношенні до представників адміністрації колонії проявляє тактовність, з метою поблажливого ставлення до себе, виконує їх законні вимоги під контролем.

До того ж, судом першої інстанції встановлено, що засуджений змінив свою поведінку на краще тільки тоді, коли підійшов строк умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення факту виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_7 стає або, навіть, став на шлях виправлення, однак не є достатнім для висновку, що він вже повноцінно довів своє виправлення.

Крім того, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає обґрунтованими, які узгоджуються з матеріалами провадження та кореспондуються з нормами кримінального та кримінального процесуального законів, оскільки вони зроблені на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку у їх сукупності.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2022 року про відмову у задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: