ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3239/22

Номер провадження 1-кп/495/649/2022

03 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000409 від 6 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руськоіванівка Білгород-Дністровського району Одеської області ,українця, громадянина України , раніше не судимого, не одруженого неповнолітніх дітей на утриманні не маючого ,з неповною середньою освітою , працюючого за трудовим договором без офіційного працевлаштування, ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області ,українця, громадянина України , раніше не судимого, розлученого , маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей ,з неповною середньою освітою працюючого за трудовим договором без офіційного працевлаштування ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачені- ОСОБА_3 ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_3 ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 14.03.2022 року № 133/2022 та Законом України " Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні " від 24.02. 2022 року № 2102-ІХ,у зв`язку із військовою агресією Збройних Сил Російськох Федерації проти України,на всій території України продовжено воєнний стан з 05 години 30 хивлин 24.03. 2022 року строком на 30 діб.

6 квітня 2022 року приблизно о 12 годині 15 хвилин,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб,з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів прибули до приватного будинку АДРЕСА_1 та реалізуючи свій злочинний умисел,спрямоваий на таємне викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_4 шляхом вільного доступу,через незачинену хвіртку проникли на територію вищевказаного приватного домоволодіння.Знаходячись на території приватного будинку АДРЕСА_1 , обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи умисно,шляхом пошкодження металевого навісного замку вхідних дверей будинку,проникли до приміщення вищевказаного будинку ,де усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння,передбачаючи його наслідки, в умовах воєнного стану на теріторії України,за попередньою змовою групою осіб,з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення,умисно,таємно, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку незаконно заволоділи особистим майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме:

-грошовими коштами в розмірі 3000 гривень,

-качкою замороженою вагою 2 кг та рибою замороженою вагою 1 кг на загальну сумму 233 гривені 33 коп, , а всьог она загальну суму 3233 гривені 33 копійки, однак не вчинили усіх дій,які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто не довели свій злочинний умисел до кінця з причин,які не залежали від воліі обвинувачених ,оскільки були викриті власницею будинку-потерпілою ОСОБА_8 .

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом , та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно 6 квітня 2002 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 знаходились за місцем свого проживання в селі Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області та вирішили здійснити крадіжку з будинку сусідки Донцу. Для чого вони через незачинену хвіртку проникли до подвір`я будику та потім шляхом пошкодження металевого навісного замку вхідних дверей будинку проникли до приміщення будинку звідки намагалися викрасти грошові кошти в розірі 3000 гривень таз аморожені качку та рибу, але на місці вчинення злочину були викриті власницею будинку,яка викликала співробітників поліції. У скоєному щиро розкаявся.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю в дав пояснення, аналогічні вищенаведеним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченоих, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинувачених, які надали точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин вони вчинили злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинувачених не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченими.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винними обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні та кваліфікує їх дії за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України тобто незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна поєднаним з проникненням у житло,вчиненої в умовах воєнного стан, .за попередьою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їм покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно , його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею шляхом роботи за трудовим договором без офіційного працевлаштування, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів ,але є замахом на злочин та майнова шкода потерпілій фактично заподіяна не була , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, негативно характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді призначення покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від призначеного судом покарання з випробуваннямне певний строк.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно , його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею шляхом роботи за трудовим договором без офіційного працевлаштування, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів ,але є замахом на злочин та майнова шкода потерпілій фактично заподіяна не була , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, негативно характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді призначення покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від призначеного судом покарання з випробуваннямне певний строк.

Судові витрати по справі -витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи № 22/1763 від 16.05. 2022 року в розмірі 1887 гривень 70 коп. та судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-22/6509-Д від 12.05.20022 року в розмірі 1716 гривень 20 коп. слід стягнути солідарно з обвинувачених , цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений. Речові докази по справі - грошові кошти та заморожені продукти- качка та риба,які передані потерпілій ОСОБА_8 під зберігальну розписку, слід залишити потерпілій за налажністю.

.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обраний у вигляді тримання під вартою в Державній установі " Ізмаїльській слідчий ізолятор"-слід скасувати,звільнив іх під варти негайно з залу суду.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК Україн та на підставі санкції вказаних статтєй призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання,роботи чи навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 а покласти на Білгород-Дністровський районний відділ Філії Державної установи " Центр пробації" в Одеській області Державної установи " Центр пробації" Міністерства юстиції України.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 обраний у вигляді тримання під вартою в Державній установі " Ізмаїльській слідчий ізолятор"- скасувати,звільнив його з під варти негайно з залу суду.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК Україн та на підставі санкції вказаних статтєй призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання,роботи чи навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на Білгород-Дністровський районний відділ Філії Державної установи " Центр пробації" в Одеській області Державної установи " Центр пробації" Міністерства юстиції України.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 обраний у вигляді тримання під вартою в Державній установі " Ізмаїльській слідчий ізолятор"- скасувати,звільнив його з під варти негайно з залу суду.

Міру покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи № 22/1763 від 16.05. 2022 року в розмірі 1887 гривень 70 коп. та судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-22/6509-Д від 12.05.2022 року в розмірі 1716 гривень 20 коп

Речові докази по справі - грошові кошти та заморожені качка та риба,які передані потерпілій ОСОБА_8 під зберігальну розписку -залишити потерпілій за налажністю.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1