Справа № 554/4194/22
Дата документу 14.06.2022
В И Р О К
Іменем України

14 червня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ігровиця Тернопільського району, Тернопільської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, військовослужбовця, який перебуває на посаді старшого стрільця 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин встановлених судом

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

21 травня 2022 року, в вечірній час, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, у військовому званні «солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 4 стрілецької роти, діючи умисно, з метою ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та без поважних причин, самовільно залишив вказану військову частину, яка дислокується в районі АДРЕСА_2 та направився до місця свого мешкання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявної реальної можливості для цього.

У подальшому, 31 травня 2022 року, усвідомивши протиправність та помилковість своїх дій щодо ухилення від військової служби, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи ОСОБА_5 прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, де заявив про скоєний ним злочин, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Отже, ОСОБА_5 був незаконно відсутній за місцем служби у військовій частина НОМЕР_1 у період з 21 по 31 травня 2022 року.

Кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Позиції сторін

Під час досудового розслідування, 03 червня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяця.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому вона підлягає затвердженню.

Мотиви суду

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесений до тяжких.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, відповідно до якої: 1) він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим, його захисником та прокурором.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлено.

Мотиви інших рішень

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання, яке має відбувати реально, то суд з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Процесуальних витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Угоду від 03 червня 2022 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником та прокурором, - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді трьох місяців арешту.

До набрання вироком законної сили, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення, час тримання його під вартою в зв`язку з обранням щодо нього цього запобіжного заходу, з 01 по 14 червня 2022 року.

Вирок суду може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6