ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/202/22 Справа № 711/2657/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000073 від 21.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, про продовження строку запобігання заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року клопотання слідчої задоволено. Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 22.07.2022 року включно.

Визначено заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124050,00 грн., уразі внесення якої звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснено підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

не виїжджати за межі міста Шпола Звенигородського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій;

здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби в Черкаській області свій паспорт, що дає право виїзду за кордон.

Роз`яснено наслідки у разі невиконання обов`язків заставодавцем відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України.

Роз`яснено, що обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 22.07.2022 року включно.

Строк дії ухвали визначено до 22.07.2022 року включно.

Ухвала суду мотивована тим, що доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтовані, оскільки наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що у даному випадку є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави, суддя врахував, що її розмір покликаний забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 22.07.2022 року включно, визначивши заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620,00 у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з-під варти.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, адвокат зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ризики вказані в клопотанні та в судовому засіданні не доведенні та заявлені формально. Окрім того, судом не взято до уваги дані про його особу визначаючи розмір застави.
Стороною обвинувачення не обґрунтовано та не доведено існування ризиків, передбачених нормами КПК України, для кримінального провадження, уникнути яких не можливо без застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмір саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124050,00 грн.
Вказує, що розмір застави є явно завищеним та завідомо непомірним для родини ОСОБА_7 , враховуючи що у підозрюваного є двоє малолітніх дітей, а тому застава не може бути внесена.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000073 від 21.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів).

28.04.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

29.04.2022 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 25.06.2022 року включно.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 20.06.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 продовжено до 3 місяців, тобто до 27.07.2022 року.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Прокурор при розгляді справи в суді першої інстанції зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , закінчується 25.06.2022 року, однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти та вручити обвинувальний акт, та реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому просив суд задовольнити клопотання слідчої.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею були дотримані.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.
При вирішенні питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, тобто є тяжким злочином, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за кримінальне правопорушення, життєві потреби є чинниками, які можуть сприяти намірами підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, із якими ОСОБА_7 проживає в межах однієї територіальної громади, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що зважаючи будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Також, на думку колегії суддів, обґрунтованими є викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
Зазначені обставини і наявність вищевказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_7 під вартою з правом внесення застави. Дані підстави і наявність ризиків не змінилися і по теперішній час.
Врахував слідчий суддя при цьому те, що хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, з чим погоджується і апеляційний суд.
Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
Відтак, слідчий суддя, врахувавши тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та обставини, викладені в клопотанні слідчого, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою із правом внесення застави, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового слідства та суду; перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.
Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою із правом внесення застави, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3