Справа № 458/372/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження
сторона обвинувачення прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 не прибула,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Самбірського району Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2022 року № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Нижній Турів Турківський район Львівська область, зареєстрований за адресо: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, не має на утриманні малолітні або неповнолітні діти, військовозобов`язаний, не є особою з інвалідністю, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 02.02.2022 року близько 19:00 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер свого діяння та його наслідки, знаходячись на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в користуванні потерпілої ОСОБА_4 , через незачинені вхідні двері проник у цей будинок, звідки з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав з веранди каструлю металеву емальовану коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів вартістю 240 гривень, каструлю металеву емальовану синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів вартістю 280 гривень, каструлю кухонну металеву з кришкою ємкістю 4,5 літри вартістю 96 гривень, каструлю кухонну металеву з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри вартістю 96 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 712 гривень.
Суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Дії ОСОБА_5 виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його покази є аналогічні до фабули обвинувачення, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Визнавальні покази є аналогічні до фабули обвинувачення, зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю, зазначив, що відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкції статті кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Прокурор звернув увагу, що з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю, не заперечив щодо призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства, а тому вважає про можливість виправлення обвинуваченого, просив призначити остаточне покарання обвинуваченій особі в дотримання вимог ст.75 КК України , вбачав за доцільне звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1,6 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України .

Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_4 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, викликалася у визначені судові засідання належним чином дозволеним і в передбачений законом порядок з використанням усіх можливих засобів, в судові засідання не з`явилася. 04.07.2022 року на електронну пошту Турківського районного суду Львівської області потерпілою ОСОБА_4 було надіслано заяву про проведення розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні та під час судового розгляду у її відсутність, претензій не має, цивільного позову заявляти не буде.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, в судовому засіданні пояснив, що дійсно 02.02.2022 року близько 19:00 год знаходячись на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 через незачинені вхідні двері проник у будинок ОСОБА_4 , звідки викрав каструлі, які в подальшому залишив у себе з метою реалізації. Щиро розкаявся у скоєному, про свій вчинок шкодує, в подальшому не вчинятиме нових правопорушень, просить його суворо не карати, пояснив, що здійснив крадіжку посуду по тій причині, що не мав грошових коштів щоб спожити спиртні напої. На час розгляду справи в суді потерпіла претензій не має.
Позиція захисника обвинуваченого.

Адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду даного кримінального провадження звернув увагу на те, що оскільки обвинувачений свою визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, просив призначити мінімальну міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.

Зазначені пояснення обвинуваченого суд оцінює в сукупності з іншими доказами, які підтверджують, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій було заподіяно матеріальну шкоду, оскільки він скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Незважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст..94 КК України.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними долученими доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України і доводиться повністю наступними дослідженими судом в ході судового розгляду доказами, а саме:

?постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 14.02.2022 року каструлі металевої емальованої коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлі металевої емальованої синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлі кухонної металевої з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлі кухонної металевої з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри;
?квитанцією №230 виданої 14.03.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області про передачу на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області каструлі металевої емальованої коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлі металевої емальованої синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлі кухонної металевої з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлі кухонної металевої з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри;
?висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення судової дактилоскопічної експертизи від 30.03.2022 № СЕ-19/114-22/2597-Д;
?висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2758-ТВ;
?висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2759-ТВ.
Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст..91 КК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КК України.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, свідчить про те, що він усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх дій, визнання ним своєї вини також свідчить про його бажання нести відповідальність за вчинене.

Отже, суд вважає послідовними та узгодженими між собою докази сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_5 до таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження суд, зважаючи на визнання ОСОБА_5 своєї вини, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, іншими письмовими матеріалами справи, що узгоджується з фактами, які мали місце і досліджені судом.

Відповідно до ст..94 КК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, противоправні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він при вищезазначених і досліджених судом обставинах своїми умисними діями, з корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Правова оцінка та мотиви суду.

Суд, ухвалюючи по справі рішення, керується нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст..94 КК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.

Відповідно до ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.55,124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у ст..62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При ухваленні вироку відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).

Також суд при постановленні вироку приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, в суді свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушень визнає повністю, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Предметом злочину проти власності є майно, яке має вартість, ціну і перебуває у чужій для винної особи власності.

У ч. 3 ст. 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення є чуже майно, яке має вартість, ціну і перебуває у чужій для винної особи власності і винна особа не була наділена певною правомочністю щодо майна.

Об`єктом правопорушення є право власності, як сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Право власності охоплює правові норми, які закріплюють і охороняють стан приналежності матеріальних благ конкретним особам. Власність характеризується наявністю такої влади особи над річчю, яка визнана суспільством і регламентована соціальними нормами. Оскільки влада над річчю неможлива без того, щоб інші особи, невласники речі, ставилися до неї як до чужої, власність означає відношення з приводу речей. Всі інші особи, невласники, зобов`язані утримуватися від будь-яких зазіхань на чужу річ і на волю власника мати цю річ. Таким чином, власність це суспільні відносини, які характеризуються двома основними ознаками: вони виникають з приводу речей, мають вольовий зміст.

Суб`єктивне право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно вимог ст.316 ЦК України. Це означає, що суб`єктивне право власності є абсолютним.

Суб`єктивне право власності це також забезпечена законом міра можливої поведінки фізичної і юридичної особи щодо володіння користування та розпорядження належним особі майном; воно надає власнику можливість на свій розсуд використати своє майно і свій інтелектуальний потенціал для будь-якої незабороненої законом діяльності.

Право власності порушується винним тоді, коли він за законом не має права володіти, користуватися чи розпоряджатися чужим майном.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 містять усі ознаки об`єкту правопорушення, який характерний для ст.185 КК України викрадення речей - каструлі металевої емальованої коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлі металевої емальованої синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлі кухонної металевої з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлі кухонної металевої з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри, які ОСОБА_5 не належали.
Таємним вважається викрадення, коли воно вчинюється за відсутності особи, у власності якої знаходилося майно, винна особа вважає, що робить це непомітно, таємно для потерпілої особи чи інших осіб, винна особа протиправно вилучає чуже майно, і винна особа не була наділена певною правомочністю щодо викраденого майна. Крадіжкою визнається також протиправне вилучення чужого майна і тоді, коли воно здійснюється у присутності потерпілого або інших осіб, але сам винний не усвідомлював цього моменту і вважав, що діє таємно від інших осіб. Таємним також визнається викрадення, яке вчинюється у присутності потерпілого або інших осіб, але непомітно для них. Як крадіжку слід розглядати протиправне вилучення чужого майна особою, яка не була наділена певною правомочністю щодо викраденого майна, а за родом своєї діяльності лише мала доступ до цього майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 02.02.2022 року, не будучи наділеним правомочністю стосовно майна, з житлового будинку по АДРЕСА_1 вчинив правопорушення у відсутність власника нерухомого майна ОСОБА_4 , таємно, непомітно для потерпілої викрав її майно, тобто вчинив крадіжку, оскільки протиправно вилучив чуже майно, не будучи власником щодо такого викраденого майна.
Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним. Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна (зокрема його властивостей, розміру, ваги), місця, з якого воно було вилучено та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на власний розсуд.
Правопорушення вчинене ОСОБА_5 становить закінчений склад правопорушення. Оскільки згідно ч.1 ст. 13 КК України закінченим кримінальним правопорушенням визнається діяння, яке містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею КК України.

Судом встановлено, що викрадені речі ОСОБА_5 в незаконний спосіб вилучив, мав реальну можливість ними розпорядитися, оскільки викрадені речі залишив собі, сховавши їх, які в подальшому реалізував.
Окрім цього, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є суб`єктом правопорушення оскільки він є осудною особою, оскільки досяг 14-річного віку, так як кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення правопорушення виповнилося 14 років, вчинив правопорушення у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Крім цього, ОСОБА_5 може нести кримінальну відповідальність за вчинене ним правопорушення, оскільки він є фізичною особою, тобто людиною, і може нести кримінальну відповідальність оскільки є громадянином України, що відповідає вимогам ч.1 ст.18, ч.1 ст. 22 КК України.

Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, очевидців або осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно: за відсутності сторонніх осіб.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому.

Із суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел - особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає завдати таку шкоду.

Суб`єктивна сторона правопорушення проявляється у внутрішній стороні суспільно-небезпечного діяння, яка характеризує психічне ставлення особи до вчинюваного ним суспільно небезпечного діяння та його наслідків. Вона виражається у вині в формі умислу, а також у мотиві і цілі, які в сукупності відображають зв`язок волі і свідомості особи з суспільно небезпечним діянням, яке вона вчиняє, і його наслідками.

Відповідно до ч.2 ст.24 КК України прямий умисел має місце тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Таким чином, прямий умисел характеризується трьома ознаками: 1) усвідомленням суспільної небезпеки діяння; 2) передбаченням суспільно небезпечних наслідків цього діяння; 3) бажанням настання передбачуваних наслідків. Дві перших ознаки складають інтелектуальний момент умислу, остання вольовий. Вольовий момент прямого умислу згідно з ч.2 ст.24 КК України характеризується бажанням особи настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння. Під бажанням наслідків необхідно розуміти прагнення їх настання.

Вольовий момент прямого умислу згідно з ч.2 ст.24 КК характеризується бажанням особи настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння. Під бажанням наслідків необхідно розуміти прагнення їх настання.

Вольова поведінка людини, у тому числі і злочинна, виходить із визначених мотивів і направляється на досягнення певної мети. Мотивом може бути особисті неприязні стосунки; помста, ревнощі; хуліганські мотиви; корисливі мотиви тощо.

Зміст інтелектуального моменту прямого умислу при крадіжці полягає в усвідомленні особою фактичної сторони вчинюваного, а також передбачені нею настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії. Усвідомлюючи фактичну сторону вчинюваного, суб`єкт усвідомлює й соціальне значення свого діяння, його характер і суспільну небезпеку.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_5 розкрита суб`єктивна сторона в формі прямого умислу, оскільки ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний, протиправний характер свого діяння, передбачав і бажав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у формі заподіяння шкоди потерпілій особі, знав що від його дій у даній ситуації і при заданих ним умовах настануть суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди потерпілій особі, усвідомлював, що посягає на чужі речі, таємно вилучив з корисливим мотивом для себе чуже майно, на яке він не має ніякого права.

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, вчинюється тільки з прямим умислом. В діях ОСОБА_5 проявилася суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Кваліфікованими видами крадіжки є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 , будучи суб`єктом правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з прямим раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом відчинення незамкнених вхідних дверей, з мотивів корисливої зацікавленості, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності особи і на таємне заволодіння чужим майном, таємно, умисно, будучи переконаним що своїми вмисними діями таємно, непомітно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за відсутності потерпілої і власника ОСОБА_4 протиправно, не будучи наділеним правомочністю щодо майна, незаконно проник до житлового будинку, що розташований на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав належний потерпілій ОСОБА_4 посуд: каструлю металеву емальовану коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлю металеву емальовану синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлю кухонну металеву з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлю кухонної металевої з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри, які стояли в будинку, чим спричинив власнику посуду матеріальну шкоду на суму 712 грн.

Таким чином підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності може бути таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Таким чином, аналізуючи дії ОСОБА_5 та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

За таких обставин, у діяннях ОСОБА_5 містяться всі елементи (ознаки) складу правопорушення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки вчинене ОСОБА_5 правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки згідно ч. ч. 3, 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, і тяжким злочином є передбачене кримінальним кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

При цьому, слід мати на увазі, що ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, при вирішенні справи, приймається до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої особи - щире каяття у скоєному, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в активній участі.

Судом встановлено, що наявні обставини, які пом`якшують покарання.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , який внутрішньо переконавшись, надавши критичну оцінку своїй протиправній поведінці через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, активно, за власною ініціативою сприяв розкриттю злочину, надавав докази і іншу інформацію про свою злочинну діяльність. Тому судом враховано як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого це щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також усунення заподіяної шкоди, оскільки згідно п.1 ч.1 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, і такі обставини характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_5 проявилося щире каяття.

Судом враховано вимоги постанови Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №559/1037/16-к, де надано роз`яснення, що активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце реєстрації по АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Турківським РВ УМВСУ у Львівській області.
За місцем проживання на території Боринської об`єднаної територіальної громади Сабірського району Львівської області характеризується із позитивної сторони, заяви і скарги на поведінку не надходили, громадського порядку не порушує.
Судом враховано психічні ознаки, оскільки на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, і відсутність психічного розладу, що вбачається з довідки виданої КНП «Турківська ЦМЛ».
ОСОБА_5 раніше не судимий. За інформацією Самбірського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області №284/36/23-22 від 04.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває.
Враховано відсутність сім`ї, оскільки не одружений, в склад його сім`ї не входять малолітні діти.
Також обвинувачений не є депутатом, будучи працездатним ніде не працює.
На протязі всього судового розгляду ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнавав, відомості про працевлаштування в справі відсутні, потерпіла ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру не має, у скоєному покаявся, не намагався уникнути відповідальності.

Правопорушенням заподіяну шкоду, яку усунуто, оскільки заподіяні збитки відшкодував.

В кримінальному провадженні проведено судову дактилоскопічну експертизу, згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-22/2597-ТВ від 30.03.2022 року. Згідно довідки про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи загальна вартість витрат становить 1372, 96 грн.
В кримінальному провадженні проведено судову товарознавчу експертизу, згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-21/2759-ТВ від 14.03.2022 року вбачається, що ринкова вартість каструлі металевої місткістю 40 л становить 240 грн. Згідно довідки про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи загальна вартість витрат становить 1029,72 грн.
В кримінальному провадженні проведено судову товарознавчу експертизу, згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-21/2758-ТВ від 14.03.2022 року вбачається, що ринкова вартість каструлі металевої місткістю 4,5 л становить 96 грн. Згідно довідки про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи загальна вартість витрат становить 1029,72 грн.
При вчиненні правопорушення було встановлено, що ОСОБА_5 не було використано сторонніх знарядь і засобів, речові докази відсутні.

Відсутні підстави звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, у зв`язку з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом враховано обставини, що виключають кримінальну протиправність діяння, оскільки ОСОБА_5 не вчинив правопорушення з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Його дії не були спрямовані на затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і доставлення її відповідним органам влади, якщо при цьому не було допущено перевищення заходів, необхідних для затримання такої особи. Правопорушення не було вчинено у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності. Також ОСОБА_5 не вчинив правопорушення під безпосереднім впливом фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками, або вчинення діяння в умовах виправданого ризику для досягнення значної суспільно корисної мети.

Оцінюючи поведінку обвинуваченого, суд звертає увагу на те, і бере до уваги факти виконання ним процесуальних обов`язків, систематичні явки в усі судові засідання, що не призвело до затягування судового розгляду, що вказує на добросовісну і відповідальну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Суд призначає покарання в дотримання вимог ст.65 КК України у межах, установлених у санкцією ч.3 ст.185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до положень Загальної частини КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, думки сторони обвинувачення прокурора, який в судових дебатах просив призначити обвинуваченому остаточне покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1,6 роки, а згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені даною статтею, думки сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судових дебатах і останньому слові просив призначити мінімальну міру покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Таким чином, згідно зі ст.6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв`язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Дубенко проти України» від 11.01.2005 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та інші).

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_5 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Призначаючи покарання суд стверджує принцип невідворотності покарання.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України у зв`язку з наявністю речових доказів, дане питання вирішувати шляхом повернення і залишення у власності потерпілої речових доказів, а інші докази і характеризуючі особу матеріали, які були долучені до матеріалів кримінального провадження, у подальшому слід зберігати при матеріалах справи.

Вимогами ч.4 ст.174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

16.02.2022 року ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області накладено арешт на: каструлю металеву емальовану коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлю металеву емальовану синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлю кухонну металеву з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлю кухонну металеву з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри, які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області згідно квитанції №230 виданої 14.03.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням рішення, вважає що у зв`язку з тим, що судовий розгляд закінчується, на переконання суду в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим суд скасовує накладений арешт.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст.128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_4 претензії матеріального та морального характеру не висувала, цивільного позову в рамках кримінального провадження не пред`явлено.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, здійснені документально підтверджені процесуальні витрати. Оскільки по справі наявні процесуальні витрати, суд в такому випадку вирішує дане питання. Оскільки по справі залучалися експерти Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на проведення судової дактилоскопічної експертизи від 30.03.2022 № СЕ-19/114-22/2597-Д витрати на проведення якої склали 1372,96 грн, на проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2758-ТВ витрати становлять 1029,72 грн та на проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2759-ТВ витрати становлять 1029,72 грн.

Стосовно ОСОБА_5 в ході досудового слідства обирався запобіжний захід.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд приймає до уваги те, що ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2022 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 26.08.2022 року.

Суд не вбачає підстав і потреби в зміні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.
Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 22, 30-33, 84-86, 110, 318, 319, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1,6 роки (один рік шість місяців), якщо він протягом цього терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої особи.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений 16.02.2022 року ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області на речові докази каструлю металеву емальовану коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлю металеву емальовану синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлю кухонну металеву з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлю кухонну металеву з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: каструлю металеву емальовану коричневого кольору без кришки ємкістю 40 літрів, каструлю металеву емальовану синього кольору з кришкою ємкістю 40 літрів, каструлю кухонну металеву з кришкою ємкістю 4,5 літри, каструлю кухонну металеву з кришкою білого кольору ємкістю 4 літри, які згідно постанови про визнання речовим доказом визнані речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області згідно квитанції №230 виданої 14.03.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області - повернути і залишити у власності власника ОСОБА_4 .
Докази, які підтверджують вину в скоєному і які були долучені до матеріалів кримінального провадження постанова про визнання та прилучення до справи речових доказів від 14.02.2022 року; квитанції №230 виданої 14.03.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області про передачу на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області каструль металевих; висновки експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення судової дактилоскопічної та товарознавчої експертиз, а також докази, які характеризують обвинувачену особу - зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 в користь Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 30.03.2022 № СЕ-19/114-22/2597-Д витрати на проведення якої склали 1372,96 грн, на проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2758-ТВ витрати на проведення якої становлять 1029,72 грн та на проведення судової товарознавчої експертизи від 14.03.2022 № СЕ-19/114-22/2759-ТВ витрати на проведення якої становлять 1029,72 грн, а всього разом 3432,40 грн, за наступними реквізитами: отримувач платежу - ГУК Львів /Львівська ТГ/ 24060300; код отримувача (ЄДРПОУ) - 38008294; р/р № UA0013933; банк одержувача - Казначейство України (Ел.Адм.Подат.).
Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1