22.04.2022 Справа № 756/2793/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2793/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2022 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000566 від 12.04.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
13.04.2022 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді, надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна.
13.04.2022 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000566 від 12.04.2022 за ч. 3 ст. 289 КК України повернуто прокурору та встановлено строк 72 (сімдесят дві) години для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України.
15.04.2022 до Оболонського районного суду міста Києва в межах строку, встановленого ухвалою слідчого судді від 13.04.2022, надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «BMW», моделі «X-3», 2012 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_5 , який було вилучено 11.04.2022 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (гаражний кооператив «Барвінок»).
Так, у клопотанні прокурор зазначає, що 11.04.2022 до Оболонського УП ГУНП у м. Києві звернувся ОСОБА_6 , який повідомив, що в період часу з 10.03.2022 по 10.04.2022 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем марки «BMW», моделі «X-3», 2012 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ), який належить його дочці ОСОБА_5 . Оскільки місцезнаходження вказаного автомобіля було невідомо, керуючись наказом МВС України від 13.06.2018 року №497 Про затвердження Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та статтями 40, 110 КПК України, вказаний автомобіль було оголошено в розшук та в той же день, 11.04.2022, оперативним шляхом було встановлено місце знаходження транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_1 , де він був оглянутий та вилучений до ТВП АДРЕСА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 .
З огляду на викладене, на переконання прокурора, з урахуванням того, що вказаний предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні внаслідок його відповідності критеріям, визначеним статтями 98, 167, 170 КПК України, натомість незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а тому з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду існують достатні підстави для накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення вказаних слідчих (розшукових) дій.
У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій остання просить розглядати клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
У судове засідання власник майна не з`явився. Власник майна ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000566 від 12.04.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
12.04.2022 майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 11.04.2022 за адресою: м. Київ, провул. Квітневий, 1 (гаражний кооператив «Барвінок»), а саме транспортний засіб автомобіль марки «BMW», моделі «X-3», 2012 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на розпорядження майном будь-кому і будь-яким чином з метою забезпечення збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Втручання держави в право підозрюваного на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000566 від 12.04.2022 за ч. 3 ст. 289 КК України, вилучене в ході проведення огляду місця події 11.04.2022 за адресою: м. Київ, провул. Квітневий, 1 (гаражний кооператив «Барвінок»), а саме:
транспортний засіб автомобіль марки «BMW», моделі «X-3», 2012 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_5 .
Заборонити відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1