1Справа № 335/5835/22 1-кп/335/704/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконфенції, та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 11 травня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, радіотелефоніста відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», одруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією та наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 за №51 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду радіотелефоніста відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено дію воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України як військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України:

- бій сукупність узгоджених і взаємопов`язаних за метою, завданнями, місцем і часом ударів, вогню і маневру, які ведуться за єдиним замислом і планом для виконання тактичних бойових завдань в обмеженому районі протягом короткого часу. Бій може бути загальновійськовим, вогневим, повітряним, протиповітряним, морським;

- загальновійськовий бій різновид бою, який ведеться об`єднаними зусиллями військових частин і підрозділів різних родів військ та спеціальних військ Сухопутних військ (СВ) у взаємодії з іншими видами Збройних Сил України (ЗС України), а також органами і підрозділами інших військових формувань ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та правоохоронних органів (ПрО). Основними видами загальновійськового бою є оборонний і наступальний бій;

- механізований (танковий) взвод (відділення, танк) призначені для виконання завдань: в оборонному бою відбиття наступу противника і завдання ураження його підрозділам, що наступають, утримання зайнятого опорного пункту (позицій, об`єкту), знищення противника, що вклинився;

- під час ведення бою механізований взвод (відділення) застосовує вогонь зі зброї БМП (БТР), автоматів, кулеметів, снайперських гвинтівок, гранатометів, ручні гранати, а у рукопашному бою удари багнетом, прикладом і піхотною лопаткою; автомати і кулемети застосовуються для знищення живої сили і обслуг вогневих засобів противника, а також для ураження повітряних цілей на гранично малих висотах;

- механізовані відділення виконують основні завдання щодо знищення живої сили і бойової техніки противника, утримання позицій в обороні, ураження і захоплення об`єктів у наступі;

- оборонний бій вид загальновійськового бою, який ведеться з метою відбиття наступу противника, завдання йому максимальних втрат, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) місцевості і створення сприятливих умов для переходу в наступ або ведення інших дій;

- оборонний бій взводу (відділення, танка) включає послідовне виконання тактичних завдань, основними з яких є: нанесення ураження підрозділам противника при їх розгортанні і переході в атаку перед переднім краєм оборони; відбиття атаки противника і утримання зайнятого опорного пункту (позиції); знищення противника, який увірвався на передній край та вклинився в оборону;

- взвод (відділення, танк) повинен бути готовим до тривалого ведення оборонного бою в умовах застосування противником усіх видів зброї та засобів радіоелектронної боротьби (РЕБ) і здатним відбити атаку переважаючих сил танків і піхоти, які підтримуються вогнем артилерії та ударами авіації, активними діями повітряних (морських) десантів та диверсійно-розвідувальних сил (ДРС). Підрозділ повинен стійко утримувати опорний пункт (позицію) і не залишати його без наказу старшого командира. Дії особового складу повинні бути стійкими і активними.

- підрозділи можуть переходити до ведення оборонного бою навмисно або вимушено, в умовах відсутності зіткнення з противником або безпосереднього зіткнення з ним. Оборонний бій організовується завчасно або в ході бою, протягом тривалого часу або у стислі терміни;

- для виконання поставлених завдань механізованому (танковому) взводу вказується опорний пункт (позиція), смуга вогню і додатковий сектор обстрілу, одна-дві ділянки зосередженого вогню;

- механізовані відділення призначаються для нанесення ураження противнику перед переднім краєм оборони вогнем усіх засобів, стійкого утримання бойової позиції і відбиття атаки;

- опорний пункт взводу ділянка місцевості, яка підготовлена до ведення оборони, обладнана в інженерному відношенні і зайнята взводом для виконання бойового завдання;

- опорний пункт механізованого взводу складається з бойових позицій механізованих відділень і доданих підрозділів; вогневих позицій БМП (БТР), танків та інших вогневих засобів; позиції групи управління і вогневої підтримки; місця розташування групи бойових машин, місця розміщення запасу боєприпасів і місця збору поранених, траншеї і ходів сполучення;

- в обороні взвод перебуває у постійній готовності до відбиття атаки противника;

- у разі обходу противником опорного пункту взвод переходить до кругової оборони і, продовжуючи стійко утримувати позиції, що займаються, знищує противника з тилу вогнем усіх видів зброї з основних і запасних позицій або діє за вказівкою командира роти;

- при отриманні наказу (дозволу) на відхід взвод виходить на вказаний (вигідний) рубіж;

- відділення повинно бути готовим до здійснення маневру на загрозливий напрямок, ведення оборонного бою вночі та інших умовах обмеженої видимості, а також у випадку оточення;

- з підходом піхоти противника на відстань 30-40 м відділення застосовує гранати. Противник, що увірвався на позицію відділення, знищується вогнем упритул, гранатами і в рукопашному бою. Розповсюдження противника траншеєю і ходом сполучення негайно затримується вогнем і швидким встановленням заздалегідь підготовлених рогаток, їжаків та інших переносних загороджень;

- вихід з бою залишення підрозділами опорного пункту (позицій) у безпосередньому зіткненні з противником і переміщення на безпечну від його вогню відстань, яка забезпечує виконання подальшого завдання. Вихід з бою проводитися з метою відриву від противника, перенесення зусиль з одного напрямку (рубежу) на інший, посилення особливо небезпечних напрямків, закриття проломів, які утворилися внаслідок вогневих ударів противника, прикриття відкритих флангів, а також здійснюється перед відходом;

- у будь-якому випадку вихід з бою і відхід проводиться тільки за наказом (з дозволу) старшого командира. Він повинен здійснюватися організовано і не перетворюватися на втечу. Підрозділи у боєздатному стані виходять у призначений район або займають новий опорний пункт (позиції). Відхід підрозділів без зброї не допускається. У разі неможливості евакуювати пошкоджене озброєння і техніку, вони знищуються встановленим порядком за наказом старшого командира на місці.

Поле бою це земельна ділянка, у тому числі у межах населеного пункту, ділянка, морський чи повітряний простір, в якому ведеться бій.

Бойовим наказом командира 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 особовому складу 3-го гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 визначено до 07.03.2022 зайняти оборону згідно визначених бойових позицій поблизу АДРЕСА_2 , доведено бойовий порядок, рубежі оборони, порядок обладнання бойових позицій та порядок використання боєприпасів.

29.03.2022 відповідно до бойового наказу командира 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 особовий склад взводу стаціонарно зайняв бойові позиції в обороні на полі бою, поблизу АДРЕСА_2 , зокрема бойову позицію з умовною назвою «Борн».

Так, 27.04.2022 на бойовій позиції «Борн», поблизу м.Оріхів, у складі 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 на полі бою, в інженерних укріпленнях перебували військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , молодший сержант ОСОБА_11 , старший солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_12 , старший солдат ОСОБА_13 та солдат ОСОБА_14 .

Наказом командира 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 командиром відділення на позиції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » визначено солдата ОСОБА_6 , який для інших військовослужбовців відділення на бойовій позиції «Борн» є безпосереднім начальником.

Близько о 02 годині 00 хв. 27.04.2022 зі сторони збройних сил рф в напрямку бойової позиції «Борн» розпочався артилерійський обстріл, тим самим розпочався бій.

Далі, приблизно о 13 год. 00 хв. зі сторони збройних сил рф на бойову позицію «Борн» 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 підрозділи противника перейшли в атаку та військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , молодший сержант ОСОБА_11 , старший солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_12 , старший солдат ОСОБА_13 та солдат ОСОБА_14 за допомогою закріпленої за ними стрілецької зброї прийняли бій та перебували в обороні.

Далі, близько о 13 год. 05 хв. 27.04.2022, в порушення ст. 50 Бойового статуту механізованих і танкових військ ІНФОРМАЦІЯ_4 , без отримання наказу від безпосереднього начальника солдата ОСОБА_6 або інших командирів про залишення бойової позиції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на полі бою, в інженерних укріпленнях бойової позиції «Борн», під час наступу ворога, діючи умисно, самовільно залишив поле бою під час бою.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 429 КК України як самовільне залишення поля бою під час бою.

У кримінальному провадженні № 0000160 внесеному відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2022 року, 08.09.2022 року між прокурором у кримінальному провадження - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації його дій за ст.429 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести обвинувачений, із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів громадян. Із запропонованим видом покарання ОСОБА_4 погодився.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.

При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.429 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та просила затвердити вказану угоду укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і міру покарання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як самовільне залишення поля бою під час бою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, сприяння у викритті кримінального правопорушення, виключно позитивна характеристика за місцем несення служби, бажання продовжувати проходити військову службу та захищати Україну в умовах військового стану.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений продовжує військову службу, порушень не допускав, службові обов`язки виконує сумлінно, що підтверджує істотне зниження тяжкості вчиненого ним злочину.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, одружений, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також його негативного ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами більш м`якого виду покарання, ніж зазначено у санкції ст. 429 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб судом не встановлено.

При цьому в ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 вересня 2022 року між прокурором у кримінальному провадження - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 11.05.2022 року за ст. 429 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.429 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , призначити узгоджене сторонами покарання за ст.429 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1