ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1067/22
Провадження № 1-в/210/154/22

"19" квітня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 16 травня 2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року засудженого направлено в місця позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)», початок строку відбування покарання 28.01.2019 р., кінець 28.01.2023 р.,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, засуджений 16 травня 2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року засудженого направлений в місця позбавлення волізвернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).
Подання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання засудженого.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_6 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений має не погашене стягнення, заохочень не має.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений має діюче стягнення. Тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення.
Обставини, встановлені судом.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Вирок оскаржений не був, набрав законної сили 16.06.2016 року.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року засудженого направлено в місця позбавлення волі.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 під час утримання в Установі виконання покарань №4 (м. Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 06.04.2019 року відбував покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)», характеризувався негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 9 (дев`ять) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 3 (три) рази був поміщений до ДІЗО, заохочень не мав. З 24.03.2021 року відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25 грудня 2021 року прибув до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де на даний час відбуває покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 станом на 07 квітня 2022 року, останній відбуває покарання в Криворізькій ВК №80. За період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 зарекомендував себе негативно. Мав 1 (одне) стягнення, за яке був поміщений до ДІЗО. Останнє стягнення є діючим. Стягнення виражалися у зберіганні заборонених предметів. Заохочень не мав. Не виявив бажання бути залученим до праці на виробництві. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Соціально - корисні зв`язки з родичами підтримує шляхом телефонних переговорів. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності і їх виконанні. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі у виховних заходах установи не бере.
З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за весь період відбування покарання, в тому числі і в Криворізькій ВК №80 станом на 07 квітня 2022 року ОСОБА_4 має 10 (десять) стягнень, одне з яких не погашене у встановленому законом порядку.
Згідно довідки про доходи, виданої ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_4 за період з 01 жовтня 2021 року по 08 квітня 2022 року дохід не отримував.
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за тяжкий злочин. За весь час відбування з 28.01.2019 року по квітень 2022 року засуджений мав десять стягнень, одне з яких є діючим, заохочень взагалі не мав, крім того, не виявив бажання бути залученим до праці на виробництві, отже це не підтверджує того, що він став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, одне стягнення, застосоване до засудженого у період відбування покарання не погашене. Отже, даний факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, наявність стягнення, яке не погашене, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з щоденника індивідуальної роботи із засудженим та характеристики, ОСОБА_4 станом на 04 квітня 2022 року не стає на шлях виправлення.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, під час відбування покарання неодноразово порушував режим відбування покарання та має діюче стягнення, заохочень не мав, а також те, що засуджений не виявив бажання бути залученим до праці не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1