Справа № 463/1835/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/312/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення,
в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10 лютого 2022 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подачу апеляційної скарги; скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року у справі №463/1835/22; визнати протиправним невнесення працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, відповідних відомостей на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав, гарантованих ст. 56 КПК України; зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, внести відповідні відомості на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею порушено норми матеріального права, оскільки останній зобов`язаний був застосувати норми Конституції України, як норми прямої дії, і захистити його права, гарантовані п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України, а також права, передбачені ст. 40 Конституції України, ст. 56 КПК України.
На його переконання, оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, оскільки в КПК України відсутні норми, які надають право працівникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, не вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 лютого 2022 року.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 покликається на те, що не був присутнім при оголошенні ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року, зміст оскаржуваної ухвали йому став відомий лише 7 квітня 2022 року.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суд не повідомили, водночас ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі вказав, що не бажає брати участь у судовому засіданні.
Перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що зі змістом повного тексту ухвали ОСОБА_6 ознайомився 7 квітня 2022 року року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з вимогами ст. 214 КПК України слідчий проводить досудове розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Статтею 214 КПК України також встановлено, що досудове розслідування без внесення відомостей до ЄРДР проводити заборонено та вказані вимоги мають імперативний характер.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).
Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_6 вважає, що суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, при прийнятті ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2017 року у справі №454/813/16-ц.
Водночас, у листі слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 зазначено, що з поданої ОСОБА_6 заяви не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення протиправних діянь службовими особами, оскільки викладені у заяві відомості не містять об`єктивних даних, в яких зазначалося б про вчинення суспільно небезпечного діяння (злочину).
Тобто за своїм змістом вказана заява ОСОБА_6 зводиться до незгоди із рішенням та професійною діяльністю судді.
Відповідно до положень ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасування або зміна судового рішення не має наслідком дисциплінарну відповідальність судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли скасоване або змінене рішення ухвалено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується зі слідчим суддею про те, що незгода з рішеннями суду може бути підставою для оскарження таких дій в порядку, визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з`ясував обставини та мотиви, з яких уповноважена особа Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .
На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4