Провадження № 11-сс/811/446/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 травня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Горлівка, Донецької області, українцю, громадянину України, одруженому, утриманців не має, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 .

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО №19 УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали становить починаючи з 19.05.2022 року до 27 червня 2022 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років позбавлення волі, в його діях наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є працездатною особою, ніде не працює, тяжким захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

На дану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищенаведену ухвалу та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вищенаведена ухвала постановлена із істотним порушенням вимог процесуального закону, за нез`ясованих обставин, висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність та не зменшення ризиків зазначених у статті 177 КПК України.

Наголошує, що стороною обвинувачення не надані разом із клопотанням докази, які би підтверджували наявність одного або кількох ризиків. Не надані докази того що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Звертає увагу, що ні у клопотанні, ні в оскаржуваній в ухвалі не зазначені обставини, які б слугували підставою стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Вказує про те, що у день постановлення ухвали, 19.05.2022, досудове розслідування у справі завершено, усі матеріали надані для ознайомлення, в цей самий день захист повністю ознайомився із усіма матеріалами провадження.

Стверджує, що потерпілого від правопорушення фактично немає, адже Україна перебуває у стані війни із росією, кримінальне правопорушення ніяким чином не сприяло розхитуванню дипломатичних відносин, не підривало авторитет України у міжнародних відносинах.

Зазначає, що під час засідання з розгляду клопотання, стороною захисту були подані документи на підтвердження характеризуючих даних підозрюваного, однак ці докази судом проігноровані, та постановляючи ухвалу, суд не навів мотивів відхилення доказів сторони захисту, судом першої інстанції не взято до уваги вагітність дружини ОСОБА_6 ОСОБА_10 .

Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі вказано, що суд не визначає розміру застави через те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства або погрозою застосування. При цьому суд покликається на те, що був здійснений кидок скляною пляшкою із паливно-мастильними матеріалами в будівлю в якій перебували працівники консульства та працівники Національної гвардії, в результаті чого відбулося загорання стіни будівлі та прилеглої території і ти самим створено реальну загрозу для життя чи здоров`я наведених осіб і мотивує наявністю заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, згідно диспозиції ч.4 ст. 296 КК України.

Наголошує, що суд не врахував протоколу допиту нацгвардійця ОСОБА_11 від 24.12.2021, де він вказує що спостерігав за ситуацією на об`єкті охорони у камери відео нагляду, побачив як невідома особа кинула невідомий предмет у бік паркану консульства, вказує на невідому речовину та зазначив, що під час кидка предмет горів, але коли впав та розбився відразу загас. Вважає, що вказані показання спростовують наведені в ухвалі доводи про пристосування предмету для запобігання ушкоджень.

Звертає увагу, що свідок ОСОБА_11 стверджує, що предмет був кинутий у паркан, а не будівлю, вказане підтверджує представник потерпілого ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 .

На переконання захисника, висновки суду про те, що кидок скляною пляшкою здійснено в будівлю в якій перебували працівники консульства та працівники Національної гвардії не відповідає матеріалам кримінального провадження. Також не відповідає матеріалам кримінального провадження також доводи про те, що було створено реальну загрозу для життя чи здоров`я працівників консульства та працівників Національної гвардії.

Звертає увагу на те, що не відповідають матеріалам кримінального провадження доводи про те, що було створено реальну загрозу для життя чи здоров`я працівників консульства та працівників Національної гвардії. Оскільки був лише один працівник консульства, ОСОБА_12 , який вказав, що перебував в іншій будівлі, та не вказував про заподіяння йому шкоди або існування загрози заподіяння. Крім того, ОСОБА_12 потерпілим не визнаний, а визнаний лиш представником потерпілого, що дає підстави вважати, що шкода фізичним особам взагалі не заподіяна та не могла бути заподіяна.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечив проти розгляду справи у відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Згідно з матеріалами клопотання, 24.12.2021 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000921 за ч.4 ст. 296 КК України.
27.12.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.12.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 15.25 год. 23 лютого 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.02.2022 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДПтСУ у Львівській області, без визначення розміру застави до 27 березня 2022 року (в межах строків досудового розслідування).
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2022 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДПтСУ у Львівській області, без визначення розміру застави на строк з 23.03.2022 року до 21.05.2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Як вбачається із задоволеного слідчим суддею клопотання старшого слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 строк тримання під вартою ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні закінчується 21.05.2022 включно, проте завершити досудове розслідування кримінального провадження до вказаного строку неможливо, оскільки на даний час ще не проведено усі можливі слідчі (розшукові) і процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, а сааме необхідно: отримати висновок фототехнічної експертизи, призначеної 05.04.2022 на підставі постанови старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 ; здійснити заходи з перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації, що стосуються організації та проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні, у відповідність з вимогами законодавства; скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 та вручити останньому таке повідомлення; допитати ОСОБА_6 щодо суті підозри та з урахуванням відомостей, які будуть здобуті на завершальному етапі досудовго розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати вимоги ст. 293 КПК України щодо надання копіїї обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній мірі дотримався зазначених вимог закону та з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 24.12.2021, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.12.2021, протоколом огляду предмету від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.12.2021, протоколом огляду предмета від 25.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 25.12.2021, протоколом огляду місця події від 26.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 26.12.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України була перевірена слідчим суддею під час обрання останньому запобіжного заходу. Встановлено, що ризики, які зазначені в ухвалі слідчого судді від 28 грудня 2021 року щодо підозрюваного не зменшилися.

При цьому, слідчий суддя враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років позбавлення волі, прийшов до вірного переконання про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Крім цього слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який є працездатною особою, ніде не працює, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку продовженого строку досудового розслідування є законним та обґрунтованим з огляду на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні є незавершеним, необхідне проведення ряду слідчих та процесуальних дій з метою завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленої йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, і лише продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, недоведеність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та відсутність обставин, які б свідчили про обґрунтованість підозри і про те, що заявлені ризики не зменшилися, неврахування судом особи підозрюваного, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Крім цього, прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу слідчих та процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на заставу колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Ті дані про особу підозрюваного, про які зазначає адвокат, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , такі не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними.
Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що злочин, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_6 , вчинений із погрозою застосування насильства, а тому з урахуванням п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано не визначено підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і запобіжний захід у вигляді застави, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді