В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/636/22

Кримінальне провадження № 1-кп/542/81/22

22 вересня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

при секретарі судового засідання Бабенко М.В.,

з участю прокурора Яцун С.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2022 за № 0000064 по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нові Санжари Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого різноробочим у ПП « ОСОБА_2 », раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України;

В С Т А Н О В И В :

11.06.2022 близько 21:40 години ОСОБА_1 відпочивав на території центрального пляжу смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, де зустрів раніше малознайомого ОСОБА_3 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_1 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_1 , перебуваючи на центральному пляжі біля торгівельного павільйону, підійшов до ОСОБА_3 з правої сторони і наніс потерпілому один удар правою рукою, стиснутою в кулак в область правого ока. Від отриманого удару потерпілий впав на землю.

Згідно з висновком експерта від 16.06.2022 № 70 у потерпілого ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: контузії правого ока з субкон`юнктивальним крововиливом в зовнішній кут ока та гематоми нижньої повіки з садном на її фоні, які утворились від не менш як однократної дії тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею, яким могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, або інший предмет з подібною характеристикою та кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_3 , тобто у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. В своїх діях щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням визнав повністю і не оспорював. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України є проступком.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.

Відповідно до статей 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_1 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягався, характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_1 покарання суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є проступком, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого та призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 349, 368-371, 373, 374, 376, 393-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Кашуба М.І.