Справа № 522/4641/22
Провадження № 1-в/522/204/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Циб І.В.,

за участі секретаря судового засідання Маланчової В.С.,

розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби Шинкарук Олени про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Натанія, Ізраїль, громадянина Ізраїлю, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року за ч. 2 ст. 305, ст. 65 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,

за участю:

прокурора Соломенцева І.І.,

представника органу пробації Гладік Д.Г.,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби Шинкарук Олени про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року за ч. 2 ст. 305, ст. 65 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В судове засідання з`явились представник органу пробації Гладік Д.Г., яка просила суд задовольнити подання, та прокурор Соломенцев І.І., який не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе провести судове засідання та розглянути подане подання без участі засудженого.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року за ч. 2 ст. 305, ст. 65 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

31.07.2019 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_1 надійшов до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на виконання.

Засудженого ОСОБА_1 31.07.2019 року було поставлено на облік Приморського районного відділу з питань пробації згідно чинного законодавства.

Засуджений ОСОБА_1 був неодноразово викликаний до Приморського районного відділу для роз`яснення порядку та умов відбування призначеного судом покарання з випробуванням та правових наслідків за невиконання покладених на нього законом обов`язків. Засуджений за викликом не з`явився.

З метою з`ясування місцеперебування підоблікового ОСОБА_1 працівниками Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було здійснено вихід за адресою, вказаною у вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року: АДРЕСА_2 . В ході перевірки з`ясовано, що за вказаною адресою громадянина ОСОБА_1 ніхто не знає.

Відповідно до вимог частини І розділу Х наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 року №272/5, 17.07.2019 року стосовно ОСОБА_1 були розпочаті заходи першочергового розшуку, а саме направлені запити: до КУ «Бюро судово-медичної експертизи»; до міських клінічних лікарень №1, 3, 4, 5, 7, 9, 11; до Одеської обласної клінічної лікарні; міської інфекційної лікарні; обласних психіатричних лікарень №1, №2; до відділу державної реєстрації актів цивільного стану; до КУ «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб»; до КУ «Обласний центр обліку бездомних громадян»; до КУ «Центр соціальної реабілітації та адаптації осіб без визначеного місця проживання»; до КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян».

За обліками ОБСМЄ та РАЦСу м. Одеси засуджений ОСОБА_1 не значиться. За даними клінічних лікарень та медичних центрів засуджений за медичною допомогою не звертався, потерпілим від нещасного випадку не став.

За даними УІАП ГУНП України в Одеській області засуджений ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався. З обліків АІПС «АРМОР» відомо, що адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не скоїв.

Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено, у зв`язку з чим 26.09.2019 року матеріали стосовно ОСОБА_1 були направлені до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для організації подальшого розшуку засудженого. 26.11.2019 року засудженого ОСОБА_1 оголошено у розшук, оперативно-розшукова справа №008408.

В даний час засудженого ОСОБА_1 не розшукано.

11.04.2022 року Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було направлено подання стосовно засудженого ОСОБА_1 для прийняття рішення в порядку ч. 1 ст. 78 КК України.

15.04.2022 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні вищевказаного подання було відмовлено.

Іспитовий строк стосовно засудженого ОСОБА_1 закінчився 08.04.2022 року. Протягом іспитового строку підобліковий до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином.

Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Представником органу пробації була надана вимога УІАП ГУНП в Одеській області від 08.06.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності під час іспитового строку не притягувався.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку представника органу пробації та прокурора, а також те, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_1 не був виконаний на протязі більше ніж трьох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилявся від відбування покарання, та не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про можливість задоволення подання та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби Шинкарук Олени про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси І.В. Циб