Справа № 487/1224/22
Провадження № 1-кс/487/999/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 11.04.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
12.04.2022року прокурор Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 11.04.2022 звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучені речі та документи під час проведено особистого обшуку ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ Миколаївського РУПГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 11.04.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 11.04.2022 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що біля будинку АДРЕСА_1 виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адрсеою: АДРЕСА_2 , у якого при собі виявлено вибухонебезпечний предмет, а саме - запал до гранати УЗРГМ - 2.

11.04.2022 в період часу з 19.15 год по 19.30 год. біля будинку № 105 по вул. Шосейній (Фрунзе) в м. Миколаєві у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено вибухонебезпечний предмет, а саме - запал до гранати УЗРГМ 2, без корпусу гранати.

11.04.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 28 КПК України та складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в ході якого, старшим слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ст. 223 і ст. 236 КПК України, в ході здійснення особистого обшук затриманого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» темно-синього кольору, сім-картка мобільного оператора лайфселл, мобільний телефон «Нокіа» імеі: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , зарядний пристрій марки «Hoco» чорного кольору, які упаковано у спеціальний пакет № SUD 3046979; пластикову банку чорного кольору з клейкою стрічкою чорного кольору, у середині якої знаходиться 4 згортки обмотані клейкою стрічкою чорного кольору, в яких знаходяться прозорі zip-пакети зі застібками у середині яких знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, які разом з коробкою упаковані у спеціальний пакет № SUD 3046978; 5 згортків обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору у середині яких знаходяться прозорі zip -пакети із застібками з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, які упаковано у спеціальний пакет № SUD 3046978

Відповідно до ст. 98 КПК України, вищевказані речі відносять до речових доказів, тобто є матеріальним об`єктом, адже місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та в поєднанні з іншими доказами може використатись як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 11.04.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі та документи під час проведено особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме на мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» темно-синього кольору, сім-картка мобільного оператора лайфселл, мобільний телефон «Нокіа» імеі: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , які упаковано у спеціальний пакет № SUD 3046979; пластикову банку чорного кольору з клейкою стрічкою чорного кольору, у середині якої знаходиться 4 згортки обмотані клейкою стрічкою чорного кольору, в яких знаходяться прозорі zip-пакети зі застібками у середині яких знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, які разом з коробкою упаковані у спеціальний пакет № SUD 3046978; 5 згортків обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору у середині яких знаходяться прозорі zip -пакети із застібками з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, які упаковано у спеціальний пакет № SUD 3046978.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1