ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001712 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: п.Безверхове Хасанського району Приморського
краю Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований
за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2022 року залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, від якого настали тяжкі наслідки - смерть людини, за дане кримінальне правопорушення передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі і довічне, а тому, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що ризики та обставини, які були встановлені на стадії досудового розслідування та судового розгляду, під час введення воєнного стану, при активних бойових діях на території України, з урахуванням особи ОСОБА_7 , у даному кримінальному провадженні не можуть бути достатньою підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому цей запобіжний захід підлягає зміні на особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 перебуває на військовому обліку, проходив військовому службу з 2014 року у зоні проведення антитерористичної операції, має військово-облікову спеціалізацію снайпера, проходив навчання у Британській школі снайперів (м.Житомир), пройшов навчання у школі саперів, має державну нагороду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.
Прокурор про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд апеляційної скарги за його участю не надав, захисник
ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, а отже, враховуючи те, що відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, що виразились в умисному вбивстві з корисливих мотивів, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів та у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я.
11 березня 2022 року від обвинуваченого ОСОБА_7 та 14 березня 2022 року від захисника ОСОБА_6 до суду першої інстанції надійшли клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи обвинуваченого та захисника щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який та обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.
Розглядаючи клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, від якого настали тяжкі наслідки - смерть людини, та у злочині, пов`язаному із незаконним заволодінням транспортного засобу, поєднаному з насильством, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення за п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за одне з яких, а саме, за п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а отже, існує реальний ризик того, що він може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортного засобу, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших злочинів.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Крім того, апеляційний суд враховує характер кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, які мають високий ступінь суспільної небезпеки зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, обвинуваченим та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи захисника про те, що ризики та обставини, які були встановлені на стадії досудового розслідування та судового розгляду, під час введення воєнного стану, з урахуванням особи ОСОБА_7 , у даному кримінальному провадженні не можуть бути достатньою підставою для зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді судом першої інстанції клопотань обвинуваченого та захисника встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту та обвинуваченим не наведено.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 перебуває на військовому обліку, проходив військовому службу з 2014 року у зоні проведення антитерористичної операції, має військово-облікову спеціалізацію снайпера, проходив навчання у Британській школі снайперів (м.Житомир), пройшов навчання у школі саперів та має бажання захищати державу, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема в умисному вбивстві з корисливих мотивів та у незаконному заволодінні транспортного засобу, поєднаному з насильством.
При цьому, відповідно до діючого КПК України, застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі і більш м`якого чим тримання під вартою, обмежує особу у вільному пересуванні, що унеможливить виконання його бажання захищати державу.
Також, слід зазначити, що відповідно до вимог ст.616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених ст.ст. 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426,433, 436, 437-442 КК України, має право звернутись до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник пояснив, що з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження ОСОБА_7 військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, ні він, ні обвинувачений до прокурора не зверталися.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про залишення без задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4