Справа № 190/1340/22
Провадження №1-кп/190/110/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Касинівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

23 квітня 2022 року приблизно о 11 год. 00 хвл., ОСОБА_4 , після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану, не змінюючи фактичне місце проживання по АДРЕСА_1 , яка при цьому зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в супереч нормам ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ, проживаючи на території П`ятихатської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, тобто адміністративно-територіальної одиниці, на якій безпосередньо не проводяться бойові дії, але яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204 "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", вирішила вчинити шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронної-обчислювальної техніки, шляхом внесення неправдивих відомостей до електронної заяви про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо себе тим самим незаконно отримати грошову винагороду.

Так, 23 квітня 2022 року приблизно о 11 год. 09 хвл. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого фактичного мешкання по АДРЕСА_1 за допомогою мобільного телефону марка та модель якого в ході досудового розслідування не встановлена, який має підключення до всесвітньої мережі «Інтернет», з належного їй номеру мобільного оператора ТОВ «Київстар» НОМЕР_1 здійснила вхід до мобільного додатку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (портал Дія), та згідно п. 2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 подала електронну заяву № про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо себе в якій умисно зазначила завідомо неправдиві відомості, щодо переміщення із адреси, де фактично проживає по АДРЕСА_1 до адреси: АДРЕСА_1 .

Вказана заява з порталу Дія була автоматично скерована до Управління соціального захисту населення Кам`янської РДА м. П`ятихатки, де працівниками вищевказаного Управління, які вважаючи, що подані у них відомості є достовірними, на їх підставі, 11.05.2022 року видали рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, в наслідок чого за період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року на банківський рахунок ПАТ "Універсал Банк" НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , було неправомірно перераховано грошові кошти в сумі 4000 грн., чим заподіяла державі в собі Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області майнову шкоду на загальну суму 4 000 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

30 вересня 2022 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України пропонують звільнити обвинувачену від відбування покарання з встановленням іспитового строку, поклавши на неї обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнала, а також зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисною та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та письмову заяву про розгляд угоди за її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченою, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, віднесено до категорії тяжких злочинів, унаслідок вчиненого обвинуваченою злочину шкода завдана державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 вересня 2022 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред"явленому обвинувачені за ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4530 гривень 48 копійок в рахунок відшкодування витрат на проведення судової економічної експертизи № 26/08/2022-3 від 28.09.2022 року.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1