Справа № 359/900/22
Провадження №1-в/359/72/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.04.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :
04.02.2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У поданому клопотанні ОСОБА_5 зазначив, що він має право на дострокове звільнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119». Засуджений за час перебування в колонії працював, має заохочення, стягнення, посередню характеристику. Тому зважаючи на те, що він став на шлях виправлення, просив таке клопотання задовольнити.

До початку судового засідання засуджений ОСОБА_5 та представник колонії подали заяви про розгляд за їх відсутності. ОСОБА_5 своє клопотання підтримав в повному обсязі. Представник колонії заперечував щодо його задоволення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оскільки має нестабільну поведінку, стягнень та заохочень не має.

Захисник просила задовольнити клопотання засудженого, зважаючи на те що відсутність можливості працевлаштуватись не є достатньою для висновку про те, що останній не став на шлях виправлення. ОСОБА_5 тривалий час відбуває покарання, свою провину визнав та зробив для себе належні висновки. Крім того, ОСОБА_5 має намір встати до лав ЗС України для відсічі збройної агресії та нападу російської федерації.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, ознайомившись з матеріалами клопотання з додатками та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_5 засуджено за вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.04.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років із зарахуванням строку попереднього ув`язнення за період з 18.02.2016 року по 21.04.2017 року та з 22.04.2017 року по 29.06.2017 року.

Початок строку відбування покарання з 18.02.2016 року, кінець строку 09.10.2022 року.
Раніше ОСОБА_5 не судимий.

Згідно матеріалів особової справи та повторної характеристики на засудженого від 03.03.2022 року, ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 24.02.2016 року. Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 07.09.2017 року прибув до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, отримане стягнення погашене, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, але робить це з метою отримати поблажливість. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті і порядку, однак не завжди має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом норм вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, але робить це під контролем. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодекс України не підтримує зв`язки з рідними.

25.06.2020 року засуджений розглядався на комісії установи щодо можливості застосування норм ст. 101 КВК України, а саме: переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення. 24.12.2020 року засуджений розглядався на комісії установи щодо можливості застосування норм ст. 82 КК України, а саме: заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установі засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Також згідно рішення комісії установи від 24.06.2021 року ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку з тим, що останній не довів своє виправлення. При повторній комісії 03.03.2022 року рішення не змінилось, оскільки останній не став на шлях виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 24.02.2016 року, кінець строку 09.10.2022 року. Суд приходить до висновку, що з врахуванням особи засудженого та його характеризуючих даних підстав для застосування відносно нього положень ст. 81 КК України, станом на 25.03.2022 року відсутні.
При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин (умисне вбивство), не бажає ставати до праці, за час відбування покарання не отримав жодного заохочення, не приймає участі в організації діяльності установи. Доказів тому, що він має досвід та навички воєнних дій матеріали особової справи не містять. Тому, на думку суду, залишок невідбутої частини призначеного ОСОБА_5 покарання, що складає більше ніж шість місяців позбавлення волі, є значним з урахуванням рівня шкоди життю та здоров`ю, та рівня ймовірної небезпеки для суспільства.
З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.04.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 25.03.2022 року.

Суддя ОСОБА_1