Справа № 755/6890/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/78/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :

14.02.2020 року близько 20 год 00 хв. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 прийшли до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час за вказаною адресою знаходились орендар кімнати в зазначеній квартирі потерпілий ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 .
Перебуваючи у приміщенні кухні за вище вказаною адресою, потерпілий ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 сиділи за столом, вечеряли та вживали алкогольні напої. В подальшому між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, перебуваючи у дверному проході приміщення кухні, взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним три удари в область лобної ділянки обличчя та два удари в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_11 .
В результаті вказаних дій, потерпілого ОСОБА_11 з отриманими тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КМКЛ ШМД, що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.
Згідно з Висновком експерта № 042-672-2020 від 07.04.2020-04.05.2020 під час звернення 14.02.2020 о 20:56 по медичну допомогу, у ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження:
а) проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення лівої половини грудної клітки: рани в 7-му та 9-му міжребер`ї по середнє-паховій лінії, з ушкодженням діафрагми, селезінки, шлунку, судин брижі попереково-ободової кишки, з явищами гемопневмотораксу (наявність у плевральній порожнині крові та повітря) та гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 1 літру рідкої крові, згортків та повітря) та розвитком травматичного шоку ІІ ступеня;
б) колото-різане непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки рана в 8-му межребер`ї по середнє-паховій лінії;
в) різані рани лобної ділянки 3;
г) різана рана 2-гопальця лівої кисті.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони могли утворитись від 7-кратної травмуючої дії гострого предмету (предметів), якому притаманні колюче-ріжучі властивості, за давністю можуть відповідати терміну 14.02.2020.
За ступенем тяжкості тілесне ушкодження вказане у п. а), а саме проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення лівої половини грудної клітки відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3. й), к) «Правил».
Тілесні ушкодження, вказані у п.п. б) г) відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж на 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п. 4.6 та 2.3.3 «Правил».
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання. Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-672-2020 від 07.04.2020-04.05.2020 року в розмірі 2070 (двох тисяч сімдесяти) гривень 70 копійок. Вирішено питання стосовно речових доказів. Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. Скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апелянт вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Так, за межами уваги суду, без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку вчиненого діяння. Як вбачається із оскаржуваного вироку, обвинувачений під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому проявив невиправдану агресію по відношенню до потерпілого. Хоча події відбувалися в присутності 2 свідків, це не зупинило ОСОБА_8 та не завадило спричиненню тяжких тілесних ушкоджень із застосуванням ножа. Крім цього, прокурор звертає увагу на спосіб нанесення та локацію тілесних ушкоджень, які фактично залишилися по увагою місцевого суду. Всі удари обвинувачений завдав потерпілому ножем в місця розташування життєво-важливих органів. Надмірна жорстокість обвинуваченого могла причинити смерть потерпілого, а отже дії ОСОБА_8 мали високий ступінь суспільної небезпеки.
Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого який раніше не судимий, відмову обвинуваченого надавати покази. При цьому, суд першої інстанції хоча у зазначив у вироку наявність обставин, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, фактично не врахував її під час визначення розміру кримінального покарання. Ігноруючи приписи ст.ст. 65, 67 КК України, за наявності обставини, що обтяжує покарання, нелогічно та непослідовно призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.121 КК України.
На підставі наведеного, прокурор вважає, що конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння вимагають призначення покарання у розмірі більшому за найнижчу межу санкції відповідно норми Особливої частини КК України. За відсутності у обвинуваченого критичної оцінки своїх протиправних дій, каяття, досягнення завдань, визначених ст.65 КК України можливе за умови призначення покарання у виді 7 років позбавлення волі.
В свою чергу, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та призначити новий розгляд кримінального провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що його покази та покази свідків не взято до уваги судом першої інстанції.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просив змінити вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 08.10.2020 щодо ньго в частині призначеного покарання, застосувати до обвинуваченого положення ст..75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.
Заслухавши доповідь судді,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували,

пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції, в яких він зазначив, що орендує кімнату в квартирі в АДРЕСА_1 . Дійсно, 14.02.2020 року він перебував за вказаною адресою разом із своєю знайомою ОСОБА_12 , ввечері, близько 18 години 00 хвилин мали намір відсвяткувати день закоханих. Приблизно о 20 год. 00 хв., прийшов до квартири власник ОСОБА_14 разом з ОСОБА_15 , які мали ознаки алкогольного сп`яніння. Раптом у потерпілого з обвинуваченим виник словесний конфлікт, вони всі разом вчотирьох перемістилися до кухні, де ОСОБА_8 взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним декілька ударів в область лобної ділянки обличчя та потім в область грудної клітини потерпілого.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснила, що дійсно 14.02.2020 року перебувала за вказаною адресою разом з потерпілим ОСОБА_11 .. Приблизно о 18 год. 00 хв прийшов обвинувачений ОСОБА_8 разом із знайомою ОСОБА_15 , вони вже перебували в стані алкогольного сп`яніння. Раптом у ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, разом вчотирьох перемістилися до кухні, де ОСОБА_8 схопив ніж та вдарив потерпілого у область голови та руки. Побачивши кров, вона вийшла до ванної кімнати , щоб взяти рушник. Коли вийшла із ванної кімнати, то побачила всіх у кімнаті, у потерпілого вже на той час було поранення в області живота, визвала швидку та поліцію.
- показаннями свдка ОСОБА_15 , наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції про те, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого. Дійсно 14.02.2020 року прийшла разом з ОСОБА_8 до зазначеної квартири. Спиртні напої вона та ОСОБА_8 вживали до того, як прийшли до квартири, де вже знаходилися потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 , які щось святкували, вживаючи спиртні напої. Разом вчотирьох сіли за стол, також вживали спиртні напої в невеликій кількості. Раптом у ОСОБА_8 з потерпілим виник словесний конфлікт, вони всі вчотирьох перемістилися до кухні, де ОСОБА_8 взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним декілька ударів в область лобної ділянки обличчя та потім в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_11 .. Все сталося швидко, тому вона не бачила, звідки обвинувачений взяв ніж, не бачила крові та не зрозуміла, коли саме обвинувачений наніс удари потерпілому. Кров вона не прибирала, намагалися нічого не чіпати, ОСОБА_12 викликала швидку та поліцію;
- відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події від 14.02.2020 року та ілюстративною таблицею до огляду місця події 14.02.2020 року за адресою : АДРЕСА_1 ;
- картою виїзду швидкої медичної допомоги №1808 від 14.02.2020 року;
- відомостями, які містяться у висновку експерта судово-медичної експертизи № 081-95-2020 від 27.04.2020 року, № 081-96-2020 від 28.04.2020 року, № 091-87-2020 від 28.04.2020 року,
- згідно з Висновком експерта № 042-672-2020 від 07.04.2020-04.05.2020 під час звернення 14.02.2020 о 20:56 по медичну допомогу, у ОСОБА_2 мали місце наступні тілесні ушкодження:
а) проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення лівої половини грудної клітки: рани в 7-му та 9-му міжребер`ї по середнє-паховій лінії, з ушкодженням діафрагми, селезінки, шлунку, судин брижі попереково-ободової кишки, з явищами гемопневмотораксу (наявність у плевральній порожнині - крові та повітря) та гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 1 літру рідкої крові, згортків та повітря) та розвитком травматичного шоку ІІ ступеня;
б) колото-різане непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки - рана в 8-му межребер`ї по середнє-паховій лінії;
в) різані рани лобної ділянки - 3;
г) різана рана 2-гопальця лівої кисті.
За ступенем тяжкості тілесне ушкодження вказане у п. а), а саме проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення лівої половини грудної клітки відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3. й), к) Правил .
Тілесні ушкодження, вказані у п.п. б) - г) відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж на 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п. 4.6 та 2.3.3 Правил .
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони могли утворитись від 7-кратної травмуючої дії гострого предмету (предметів), якому притаманні колюче-ріжучі властивості, за давністю можуть відповідати терміну 14.02.2020.

Суд першої інстанції правильно оцінив всі зазначені у вироку докази в їх сукупності, та вважав їх достовірними, належними, допустимим та достатніми для доведення вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого злочину. Всі докази повністю узгоджуються та співпадають між собою.
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного злочину доведена повністю. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України є правильною.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Переглядаючи вирок суду щодо поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України, та повною мірою врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом першої інстанції враховано те, що обвинувачений не судимий, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини, а саме вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, умисної форми вини інкримінованого обвинуваченому злочину; з урахуванням даних щодо його особи, на підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, для досягнення цілей покарання, суд правильно вважав, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої ч.1 ст.121 КК України, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає, що призначене обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 і ст. 65 КК України.
Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.
При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку та можливість призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4