Справа №760/4829/22 1-кс/760/1604/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 06.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 110 КК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого у ТОВ «Фреш», прибиральником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 110 КК України
В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування щодо ОСОБА_4 .

Копію даного клопотання з доданими документами підозрюваний отримав 27 квітня 2022 року.

У клопотанні зазначається, що в провадженні слідчого відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000032 від 06.03.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з лютого по березень 2022 року у громадянина ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, де територія України має увійти до складу Російської Федерації у статусі Федеративного округу.

На початку березня 2022 року, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з мотивів несприйняття соціальної та економічної політики діючої влади, вирішив знімати та викладати у публічний доступ на «YouTube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відео-контент щодо розташування блокпостів ЗСУ та наслідків реактивно-ракетних обстрілів, авіа-бомбардування окупаційними військами Російської Федерації у м. Києві.

У подальшому, 04.03.2022, перебуваючи на території спального району «Борщагівка» Святошинського району м. Києва, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , зробив відео-запис під час якого висловився на користь збройної агресії Російської Федерації проти України та підтримав дії військовослужбовців Російської Федерації на території України. Після чого, ОСОБА_4 опублікував дане відео на «YouTube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з назвою «Киев вечер 4 Марта размышления».

Починаючи з 00 хв. 05 сек., ймовірно власник каналу, що є і автором вказаного відео каже: «4 марта, вечер, иду, рассуждаю о том, что происходит. Когда начались беспорядки, так называемая «война» 8 лет назад, я следил. Ну во первых я был против нацистской хунты, у меня на странице в Facebook, я 9-го мая с георгиевской ленточкой в Киеве. Здесь я наблюдаю и вижу как люди нервничают. Попали ракеты, но они все украинские, тут пропоганда и СМИ очень сильные. В первое время «щирі українські патріоти» сильно боялись этого, я говорил, не в лицо, а так, думал про себя, с*ки поживите хоть чуть чуть, как люди в Донецке, почувствуйте себя на Донбассе. С этой спец операцией я что заметил, половина, особенно старшее поколение, вообще не знает что происходит. Те сотрудники, с которыми я работал, вообще не знают, та для них до сих пор и было «Донецк-русский мир, можно их бомбить», пусть они сейчас начинают привыкать, говорить я спокойно спал, в бомбоубежище не спускался...Когда я редко, но иногда, разговариваю с гражданами Украины я спрашиваю «ну что, докричались Москоляку на гиляку? Москаль пришел, а где гиляка? Тут у них самих приходит понимание, а ведь сами кричали Москоляку на гиляку, ну что кричали, то и получили. Как говорится ходили шутки, что Шайгу прийдет на допрос со Псковской дисантской девизией. С*ка, таки пришел, но не на допрос, а спросить, кто тут что спрашивал? Как то переживем, в этой Малой Росии».

У подальшому, 05.03.2022, перебуваючи на території спального району «Борщагівка» Святошинського району м. Києва, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , зробив відео-запис під час якого висловився на користь збройної агресії Російської Федерації проти України та підтримав дії військовослужбовців Російської Федерації на території України. Після чого, ОСОБА_4 опублікував дане відео на «YouTube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Починаючи з 00 хв. 35 сек. до 01 хв. 30 сек., ймовірно власник каналу, що є і автором вказаного відео, починає розповідати своїм підписникам (та невстановленим особам, які можуть побачити дане відео у відкритому доступі) що коїться у м. Києві станом на 05.03.2022. З його слів «На данный момент, войска Российской Федерации на подступах к Киеву выбивают украинскую армию, националистические батальоны, для того, что бы войдя в Киев нести меньшие потери. Это не настолько сложно, как могло бы быть, но долго и меньше потерь. Так что, все будет хорошо. Отвоюем, переживем и ничего страшного не будет».

З 04:34 до 04:49 каже: «Малая Россия выживет, а вот украинцам придётся сь*баться, то есть как говорится чемодан-вокзал-Брюссель. А что делать? Это русская земля, им не светит ничего».

Обґрунтування клопотан ня та позиція учасників кримінального провадження
06 березня 2022 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КК України.

07 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
07.03.2022 року, в порядку ст. 615 КПК України, постановою заступника керівника Київської обласної до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб, до 04.04.2022 року включно.
04.04.2022 року, в порядку ст. 615 КПК України, постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури продовжено до 03.05.2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4
26.04.2022 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 до трьох місяців, тобто до 07.06.2022 року.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, обґрунтовується зібраними доказами, а саме:

-протоколом огляду «YouTube» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність кримінального провадження, завершити досудове розслідування у двомісячний строк не виявляється за можливе, у зв`язку із необхідністю повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 , отриманням висновку судово-лінгвістичної експертизи.

Для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок судово-лінгвістичної експертизи; повідомити ОСОБА_4 про нову підозру; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність; виконати з підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

Враховуючи викладене, та те, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає 03.05.2022 року виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив, в тому числі тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 10 років, а тому відносно ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені п.1, п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. У своєму виступі прокурор вказав на ключові аспекти клопотання, зокрема, на доведеність обґрунтованості підозри та ризики, пояснив позицію сторони обвинувачення стосовно долучення конкретних доказів до клопотання.

За твердженням сторони обвинувачення, продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним заходом для досягнення дієвості кримінального провадження та запобігання існуючим ризикам.

Підозрюваний зазначив, що розуміє, що предметом розгляду є продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак надавати пояснення по суті підозри та щодо ризиків відмовився. Зазначив, що позиція прокурора є логічною. З будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Мотивація суду
За змістом положень ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4, 5 Конвенції та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має фінансову та фізичну можливість на будь-якій стадії кримінального провадження перетнути кордон України та переховатися від органів досудового слідства та суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 має реальну можливість переховуватися в межах України, оскільки має для цього можливість та може бути у цьому зацікавленим. При цьому, ймовірність переховування значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його можливу причетність до зазначених злочинів. Тому, з урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Утім, для всебічної оцінки обставин справи слідчий суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 має доступ до «YouTube» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є таким, що вчинено шляхом публічного розповсюдження відеоконтенту. Основними доказами у кримінальному провадженні є ведіоконтент на «YouTube» каналі « ОСОБА_7 », по якому здійснюється судово-лінгвістична експертиза.

Ризик знищити ведіоконтент на « ОСОБА_8 » каналі « ОСОБА_7 », який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, пов`язаний із наявним доступом ОСОБА_4 до ведіоконтенту на «YouTube» каналі « ОСОБА_7 ».

За наведених прокурором обставин, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик дійсно є наявним, оскільки підозрюваний може знищити відео контент.

Таким чином, вказаний ризик є також доведеним.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Сторона обвинувачення зазначає про те, що інші запобіжні заходи неможливо застосувати, оскільки вона не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризик переховування від органу досудового розслідування або суду та ризик знищення речей, слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Наявність вказаних ризиків стосовно підозрюваного, дій, до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання та домашній арешт.

Оскільки одним з доведених ризиків є ризик переховування, наявність якого підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що переміщення підозрюваного повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.

З урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід є пропорційними меті, тобто забезпеченню кримінального провадження. Таким чином, більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантують можливості запобігти ризикам, зазначеним у частині 1 статті 177 КПК України. Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а тому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При постановленні ухвали про застосування та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею (ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України).

У даному конкретному випадку, слідчий суддя враховує, у яких саме кримінальних правопорушеннях підозрюється ОСОБА_4 та які дії він вчинив, а саме те, що інкриміноване кримінальне правопорушення безпосередньо пов`язано із посяганням на встановлений Конституцією України державний устрій та порядок, на суверенітет і територіальну цілісність України, пов`язане із публічними закликами на підтримку незаконних злочинних дій представників влади та військових РФ по відношенню до суверенної держави України і її жителів. Одночасно суд враховує особливий воєнний стан, який наразі є в Україні, а саме те, що відбувається активне ведення бойових дій та збройної агресії росії на території України, а діяльність ОСОБА_4 спрямована на вчинення кримінальних правопорушень проти національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, направлена на підтримку протиправної діяльності російських окупаційних військ із закликами до вчинення дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Враховуючи усе вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави.

Також, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які, зважаючи на велику суспільну небезпечність інкримінованого злочину, вимагають більш суворішого підходу.

Одночасно судом враховано й те, що підозрюваний на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, прийнятну репутацію.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.06.2022 включно, без права внесення застави.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний тексту ухвали виготовлено та оголошено 29.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1