Дата документу 08.08.2022 Справа № 316/1618/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/1618/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/244/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 червня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Нововодяне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької область, учень 9-Г класу Енергодарського навчально-виховного комплексу № 1 Енергодарської міської ради Запорізької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

4 лютого 2020 року, приблизно о 16.00 годині, неповнолітній ОСОБА_9 , знаходячись у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 , таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X», вартість якого складає 1775 гривень, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнення) прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікацію судом його дій, вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи неповнолітньому ОСОБА_9 покарання у вигляді громадських робіт, суд першої інстанції не врахував, що таке покарання не застосовується до неповнолітніх осіб, які не досягли 16-річного віку.
Інші передбачені санкцією ч. 1 ст. 185 КК України види покарання також не можуть бути призначені обвинуваченому ОСОБА_9 .
Просить вирок змінити, вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України без призначення покарання, а в решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України є обґрунтованими та підтверджені встановленими органом досудового розслідування обставинами, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Розгляд обвинуваченого акта проводився в порядку ч. 2 ст. 381 КПК України на підставі за письмової заяви ОСОБА_9 , складеної в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінальне правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Застосування до осіб, які на час постановлення вироку не досягли шістнадцятирічного віку, таких покарань, як громадські та виправні роботи, а також арешту законом не передбачено.

Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним, інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.

Визначаючи покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК.

Відповідно до п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, штраф застосовується лише до тих неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суду, за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_9 було призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і як на момент вчинення кримінального правопорушення (4 лютого 2020 року), так і на момент ухвалення оскаржуваного вироку (23 червня 2021 року) він не досяг 16-річного віку, колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт, суд першої інстанції порушив вищевказані вимоги закону про кримінальну відповідальність.

Інші передбачені санкцією ч. 1 ст. 185 КК України види покарання штраф, виправні роботи, арешт та обмеження волі, також не підлягають застосуванню до ОСОБА_9 , оскільки він не має самостійного доходу та не досяг 16-річного віку.

Відповідно до п. 18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо санкцією закону, за яким засуджується неповнолітній, передбачено лише такі види покарань, які з огляду на вік підсудного чи його стан не можуть до нього застосовуватися, суд звільняє його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру, або відповідно до ст. 7 КПК закриває справу і звільняє його від кримінальної відповідальності, або постановляє обвинувальний вирок і звільняє засудженого від покарання.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що вирок суду в цій частині необхідно змінити.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, змінити.

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та звільнити засудженого від покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4