КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/363/22
Провадження № 1-кп/534/114/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00200047 від 08.02.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.07.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, см. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 року;
- 18.06.2008 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.07.2007 року. Остаточно засуджений 05.2022 до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30.03.2011 Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 391 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.06.2008 року. Остаточно засуджений до 1 року 1 мiсяця позбавлення волі; - - 26.07.2016 Комсомольським мiським судом Полтавської області за ч. 2 см. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 11.12.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.07.201броку. Остаточно засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звiльнений 14.04.2020 по відбуттю строку покарання,

в с т а н о в и в :

08 лютого 2022 року, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, прибув до першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , дiючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до гвинтового замка, проник до підвального приміщення вказаного будинку, де за допомогою металевого прута, пошкодив навiсний замок на кладовому приміщенні, в якому виявив набір інструментів марки «Intertool ET-6072SP» на 72 одиниці, вартістю 890 гривень 10 копійок, який належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 намагався здiйснити крадіжку, вказаного набору iнструментів, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кiнця, оскільки був виявлений мешканцями згаданого будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до iншого приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.
Будучі належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи потерпілий у судове засідання не прибув, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за його відсутності.
Суд вважає, що визнання вини ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого, вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України є доведеною повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до iншого приміщення.
Обставини, що пом`якшують покарання це добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться.
Обираючи міру покарання, суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного джерела доходу, сімейний стан, зокрема обвинувачений не одружений, не працює, дітей неповнолітніх та будь-яких інших осіб на утриманні не має, не є інвалідом, відсутність обставин, що обтяжують та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, думку потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має незняті та непогашені судимості, неодружений, працює не офіційно підсобним робітником, не військовозобов`язаний, не учасник бойових дій, не має інвалідності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, має постійне місце проживання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.
Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з урахуванням правил призначення покарання за незакінчений злочин, передбачених ст.68 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчинених кримінальних правопорушень, його молодий вік, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, відповідно до вимог ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за
-ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом трьохрічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі:
-навісний замок до окремого підвального приміщення марки Aarp, на якому виявлені пошкодження, тряпчаний рюкзак коричневого кольору марки bzixilu у якому знаходилися: дріт до велосипедного насосу, мотузка з зажимом, металевий гвіздок, металева серцевина до гвинтового замку, зарядний пристрій до мобільного телефону марки Nokia, насос металевий до велосипеду, плоскогубці марки STANLEY, металева фомка, ніж кухонний без назви, викрутка із рукояткою бордового кольору без назви, викрутка марки KNIPEX, викрутка марки МONTERO, ключ-зажим марки EXTRA, ножицi iз рукояткою синього кольору без назви, манікюрні ножиці сірого кольору без назви, ліхтарик наголову саморобний без назви, саморобний ключ до гвинтового замку діаметром 10 мм, винтовий ключ з гайкою, діаметром 15 мм, винтовий ключ діаметром 17 мм, викрутка iз деревяною рукояткою без назви, гаманець коричневого кольору, ключ винтовий діаметром 11 мм, винтовий ключ діаметром 9 мм, стержень до викрутки, зігнута викрутка, ключ до винтового замку із рукояткою у формі кільця, діаметром 12 мм, ключ до винтового замку із рукояткою у формі кільця, діаметром 13 мм, три пари перчаток тряпчаних, (дві чорного кольору, одна білого), відео реєстратор чорного кольору марки GAZER H714 повернути власнику.

-кейс зеленого кольору iз набором інструментів марки Intertool на 72 елементи залишити у власника.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 686 гривень 48 копійок (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6