Справа № 305/682/22
Номер провадження 1-кс/305/175/22
УХВАЛА

02.05.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, громадянина України,неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , за погодженням із начальником Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , заздалегідь погодившись на пропозицію ОСОБА_10 , взяти участь в незаконному переправленні громадянина України через державний кордон України, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановленому досудовим розслідуванням місці погодився на пропозицію ОСОБА_10 взяти участь в незаконному переправленні громадянина України через державний кордон України шляхом сприяння (перевезення) його з міста Рахова в село Ділове Рахівського району Закарпатської області.

На виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, ОСОБА_4 , з готелю «Оленка», що розташований в м. Рахів по вул. Миру Закарпатської області, 30.04.2022 близько 22.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел щодо незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України, поза пунктами пропуску, здійснив надання засобу взявши автомобіль, який перебував у його безпосередньому користуванні, марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , попередньо домовившись про місце посадки із ОСОБА_10 здійснив посадку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вказаного транспортного засобу, попередньо домовившись із останнім про винагороду за допомогу у перетині державного кордону поза пунктом пропуску у сумі еквівалентній 4 000 Євро та діючи у змові разом із ОСОБА_10 , рухався попередньо визначеним маршрутом до державного кордону України з особою, яка намагалась незаконно перетнути його. Під час транспортування вказаної особи, у невстановленому під час досудового розслідувані місці та часі, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 надали ОСОБА_11 гідрокостюм з метою перетину кордону особливо небезпечним для життя чи здоров`я особи способом - через річку Тиса, однак в подальшому вищевказаний автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 разом із пасажирами був зупинений працівниками групи швидкого реагування Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області спільно з працівниками Управління служби безпеки України в Закарпатській області на ділянці автомобільної дороги міжнародного значення Н-09, по вул. Трибушанській, поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення 27.04.2022 внесено до ЄРДР за №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

01 травня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: 1) повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; 2) протоколом огляду місця події від 01.05.2022, під час складання якого оглянуто два автомобілі; 3) протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 4) протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України від 01.05.2022; 5) протоколом затримання ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України від 01.05.2022; 6) повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; 7) повідомленням про підозру ОСОБА_10 ; 7) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; 8) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 ; 9) характеризуючими матеріалами відносно підозрюваного ОСОБА_4 ; 10) характеризуючими матеріалами відносно підозрюваного ОСОБА_10 .

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Вказане кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування вказаних ризиків зазначено, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий, умисний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 9 років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності.

Крім того є ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення.

До того ж як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 у майбутньому може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, можна прийти до висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може вчиняти дії щодо умисного затягування досудового розслідування, зокрема не виконуючи належним чином свої процесуальні обов`язки визначені ч.7 ст.42 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, особистість підозрюваного ОСОБА_4 характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення а також зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності можна прийти до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати іншим шляхом у кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків з вищенаведених підстав.

З огляду на викладене слідчий у клопотанні просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 9 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні. Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованим. Слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків на які вони посилаються у клопотанні. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, так як таке необґрунтоване. Жодного наміру ухилятися від слідства чи суду віна не має.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: 1) рапорту оперативного чергового Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 01.05.2022, згідно якого спільно з працівниками СБУ було затримано двох мешканців села Костилівка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , при спробі перевести ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нелегально через кордон України з Румунією; 2) протоколу огляду місця події від 01.05.2022 згідно якого у ході огляду місця події виявлено ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , два автомобілі (БМВ та ВАЗ), мобільні телефони та гідрокостюм; 3) протоколів допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Так свідок ОСОБА_11 під час свого допиту детально розповів про обставини, які передували його спробі незаконного перетину державного кордону України, та осіб, що сприяли йому у цьому, доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Дослідження цих документів у сукупності, формують у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні про тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Окрім цього, необхідно також відмітити, що у відповідності до положень ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк до 9 років, свідки даного кримінального правопорушення безпосередньо судом не допитані, а тому розуміючи наслідки доведення його винуватості підозрюваний може вдатися до незаконного впливу на таких.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, слідчий суддя виходить також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

З урахуванням встановленої слідчим суддею наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкості покарання за правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках, та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.

Щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором про те, що застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст.208 КПК України, від 01.05.2022, ОСОБА_4 затриманий 01.05.2022 о 00:15 год., за підставами, передбаченими п.п. 1, 2 ч.1 ст.208 КПК України.

Відтак, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з 00 годин 15 хвилин 01 травня 2022 року.

Разом з цим, обираючи підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити йому розмір застави.

Так, нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , зважаючи на тривалість досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Нормами частини 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 4 ст.182 КПК України регламентовано, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено на рівні 2481 гривня.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме, умисного тяжкого злочину, з корисливих мотивів, вчиненим небезпечним для життя і здоров`я особи способом. При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ніде не працює, не має утриманців та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Іншими відомостями щодо міцності його соціальних зв`язків слідчий суддя не володіє.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та необхідною для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягару.

Окрім цього, у разі внесення визначеного даною ухвалою розміру застави, на підозрюваного ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки: 1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Керуючись положеннями ст.ст.132, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,невійськовозобов`язаного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 29 червня 2022 року, о 00 годин 15 хвилин.
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити про це орган досудового розслідування та суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави ОСОБА_4 звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1