Справа № 344/8341/22
Провадження № 11-сс/4808/228/22
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставищодо підозрюваної ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000089 за ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 серпня 2022 року включно, з визначенням розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн. Слідчий суддя дійшов висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених п.п 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

В частині розміру застави слідчий суддя свої висновки мотивував тим, що саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваної, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_7 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою у зв`язку з тим, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином ризику передбаченого п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не навів будь-яких доказів необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Вказує, що дані ризики не підтверджені належними доказами, є голослівними, необґрунтованими та не підкріплені будь-якими доказами. Наголошує, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даний час тимчасово не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 31 грудня 2022 р., знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує допомогу у розмірі 860 грн в місяць.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; підозрювана ОСОБА_7 пояснила, що її дитина знаходиться разом з бабусею за кордоном та найближчим часом повернуться додому;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим та погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000089 повідомлено про підозру від 13 липня 2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.п. 9-11), а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таке кримінальне правопорушення згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку відомостями, які містяться у протоколах за результатами проведення негласних слідчих дій (а.п. 12,14,16,18,19); показаннями свідка ОСОБА_10 від 20 червня 2022 року (а.п. 23-24); висновками судово-хімічних експертиз (а.п. 13, 15, 17); протоколом затримання особи підозрюваної у вчинення злочину від 12 липня 2022 року (а.п. 20-22); протоколом обшуку помешкання підозрюваної ОСОБА_7 від 12 липня 2022 року (а.п.25-27 )та іншими доказами, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дані правопорушення.

Також, сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваною дії, передбачені п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Вони супроводжуються метою уникнення кримінальної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування чи суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначив слідчий суддя, ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваної, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про події кримінальних правопорушень, поведінки підозрюваної, відомостей, що характеризують її особу, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчий суддя в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваної.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 : 1994 року народження, уродженка м. Тернопіль, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не працююча, не одружена, раніше судима вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України.
Щодо доводів сторони захисту в частині визначення слідчим суддею розміру застави, що є непомірною, то вони також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За своїм змістом застава спрямована на досягнення конкретної мети забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваній ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає висновки слідчого судді в цій частині також обґрунтованими.

При визначенні підозрюваній розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн., слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про її особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваної, а з іншої - залишається необхідно високою для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі невиконання підозрюваною покладених обов`язків, а тому обраний слідчим суддею розмір застави, на переконання колегії суддів є адекватною альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави, узгоджується з вимогами і положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, та саме такий розмір, за переконанням колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків та є помірний для нього.

Низький рівень матеріального забезпечення підозрюваної чи членів його сім`ї, самі по собі не можуть розцінюватися як обставини, що надають право на зменшення визначено слідчим суддею розміру застави.

Залишаючи ухвалу слідчого судді в частині розміру застави без змін, колегія суддів враховувала те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Доводи апелянта в частині того, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, самі по собі не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами суду першої інстанції, що саме по собі посилання на наявність на утриманні малолітньої дитини не заслуговує в даному випадку на увагу, оскільки, суд при обранні запобіжного заходу для ОСОБА_7 врахував наявність малолітньої дитини, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Суд апеляційної інстанції на даний час не вбачає підстав для обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 необхідно залишити без змін, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, на основі всебічно з`ясованих обставин, з наведенням відповідних мотивів.

Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4