Справа № 308/6771/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 19 лютого 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сунжа, Республіка Інгушетія, Російська Федерація, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, скоєному за наступних обставин.

19 лютого 2022 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Саmrу» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автомобільної дороги М-06, 801 км в населеному пункті Великі Лази, Ужгородського району, де відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений старшим інспектором роти першого батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , у зв`язку з порушеннями п. 8 розділу 9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), а саме: під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а вразі їх відсутності в конструкції транспортного засобу- ближнє світло фар.

На вимогу ОСОБА_4 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною вищевказаною адресою о 09 годині 00 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_4 для перевірки посвідчення водія серії № НОМЕР_2 , видане на його ім`я, тобто використав, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

Під час дізнання з`ясовано, що бланк посвідчення водія серії № НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_3 , виконаний струменевим способом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для принтерів чи копіювальної техніки, захисні елементи відсутні.

Бланк посвідчення водія серії № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території Російської Федерації.

Таким чином, громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, надав працівникам поліції посвідчення водія серії № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території Російської Федерації.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст.358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 - відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих обставин. За таких обставин та за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченого слід також стягнути на користь держави процесуальні витрати згідно з наданої суду довідки у розмірі 858,10 грн. за проведення експертизи - висновок експерта від 01.04.2022 №СЕ/19/107- 22/1892-ДД.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень)00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у розмірі 858,10 грн. за проведення експертизи - висновок експерта від 01.04.2022 №СЕ/19/107- 22/1892-ДД.

Речові докази:
-Посвідчення водія Російської Федерації серії № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1