№ 207/2154/22
№ 1-кп/207/367/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000315 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Антрацит с. Щетово Луганської області , громадянина України , військовослужбовця Збройних Сил України , одруженого , який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії , з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням , незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим , Донецькій , Луганській , Харківській , Херсонській , Миколаївській, Сумській , Чернігівській , інших областях та здійснили збройний напад на державні органи , органи місцевого самоврядування , підприємства , установи , організації , військові частини , інші об`єкти , які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення , та здійснили окупацію частин вказаної території , чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку , встановленого Конституцією України , що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків .

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» , затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX , із 5.30 години 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб .

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб .

Указом Президента України від 18 квітня 2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5.30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави , підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації , яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом .

8 березня 2022 року громадянин ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для постановки на військовий облік , при цьому усвідомлював , що в Україні введений з 24 лютого 2022 року воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та можливість за потреби бути призваним по мобілізації до лав Збройних Сил України .

В той же день громадянина ОСОБА_5 направлено на військово-лікарську комісію (далі ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку останній пройшов впродовж дня та отримав довідку ВЛК про те , що він за станом здоров`я придатний до військової служби .

9 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 солдата ОСОБА_5 направлено для подальшого проходження військової служби у розпорядження військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України

( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) від 9 березня 2022 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) та солдат ОСОБА_5 вважається таким , що з 9 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою .

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Відтак , з моменту призову на військову службу та відправлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО), тобто з 9 березня 2022 року солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України .

У період з 10 березня 2022 року по 26 квітня 2022 року солдат військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) ОСОБА_5 пройшов базову вогневу підготовку .

Вимогами статей 17 , 65 Конституції України визначено , що захист Вітчизни , незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України .

Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають , що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни , забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації , солдат повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11 , 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , згідно з якими військовослужбовці постійно повинні свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України , Військової присяги , віддано служити Українському народові , сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , бути хоробрими , дисциплінованими , беззастережно виконувати накази командирів (начальників) , знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України , бути зразком високої культури , скромності і витримки , не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців , берегти військову честь , захищати свою й поважати гідність інших людей , зобов`язані завжди пам`ятати , що за їх поведінкою судять не лише про них , а й про Збройні Сили України в цілому ; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України , зміцнювати військове товариство , виявляти повагу до командирів і один до одного , бути ввічливим і додержуватися військового етикету , поводитися з гідністю й честю , не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків ; право командира - віддавати накази і розпорядження , а обов`язок підлеглого - їх виконувати , наказ має бути виконаний сумлінно , точно та у встановлений строк .

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» , Збройні Сили України - це військове формування , на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України , захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності .

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй , охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках , визначених законом, беруть участь у заходах , спрямованих на боротьбу з тероризмом .

З`єднання , військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану , здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період , заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях , організації та підтримання дій руху опору , проведення військових інформаційно-психологічних операцій , боротьби з тероризмом і піратством , заходів щодо здійснення захисту життя , здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України , забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення) , посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення , забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження , протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів , психотропних речовин , їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі , ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру , надання військової допомоги іншим державам .

Відповідно до частин 4-7, 11 статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» , Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України .

Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України .

Безпосереднє військове керівництво діяльність , спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Збройних Сил України , їх технічного оснащення , підготовки та всебічного забезпечення , визначення основ їх застосування , а також управління ними .

Командувачі видів , окремих родів військ (сил) Збройних Сил України підпорядковуються Головнокомандувачу Збройних Сил України та відповідають за розвиток підпорядкованих їм військ (сил) , їх технічне оснащення та всебічне забезпечення , підготовку та готовність до виконання покладених завдань .

Командувачі видів , окремих родів військ (сил) Збройних Сил України здійснюють передачу визначеного Головнокомандувачем Збройних Сил України комплекту боєздатних сил і засобів Командувачу об`єднаних сил , який здійснює оперативний контроль за набуттям ними оперативних (бойових) спроможностей та управління їх застосуванням .

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» оборона України - система політичних , економічних , соціальних , воєнних , наукових , науково-технічних , інформаційних , правових , організаційних , інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту ; збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України ; особливий період період , що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації , воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій ; воєнний стан це особливий правовий режим , що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу , небезпеки державній незалежності України , її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади , військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень , необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки , а також тимчасове , зумовлене загрозою , обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно статті 11 Закону України «Про оборону України» Генеральний штаб Збройних Сил України є головним органом військового управління з планування оборони держави , стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів інших складових сил оборони , координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади , органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах , визначених законами України , актами Президента України та Кабінету Міністрів України ; визначає потреби в особовому складі , озброєнні , військовій техніці , матеріально-технічних , енергетичних , фінансових , інформаційних ресурсах , продовольстві , земельних і водних ділянках , комунікаціях , фондах та майні , необхідних для належного виконання завдань Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями , контролює повноту і якість їх отримання ; організовує стратегічне розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань .

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни , незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України .

Громадяни України чоловічої статі , придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком , повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством .

Військове командування , військовослужбовці , добровольці Сил територіальної оборони Збройних Сил України , працівники правоохоронних органів , які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України , особи , визначені Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» , під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту , виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) , зобов`язані дотримуватися законів та звичаїв війни та застосування збройної сили , визначених міжнародними договорами , згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України .

Згідно пункту 1 «Питань Головнокомандувача Збройних Сил України», затверджених Указом Президента України від 27 березня 2020 року № 123/2020 Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України ; здійснює управління застосуванням Збройних Сил України , а також переданих в його підпорядкування сил і засобів інших складових сил оборони ; видає з питань , що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання у 3бройних Силах України та інших складових сил оборони накази та директиви ; виконує інші повноваження відповідно до законів України та виданих на їх основі нормативна-правових актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону Закон України «Про основи національного спротиву» № 1702-IX від 16 липня 2021 року з метою нарощування сил і засобів для стабілізації обстановки , а також у випадку визначення відповідної зони територіальної оборони районом ведення воєнних (бойових) дій, військові частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони .

За приписами ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців .

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено , що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання .

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника , крім випадків віддання явно злочинного наказу , і ставитися до нього з повагою .

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються , як правило , в порядку підпорядкованості . За крайньої потреби командир (начальник) , старший за службовим становищем , ніж безпосередній начальник , може віддати наказ підлеглому , минаючи його безпосереднього начальника , про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові .

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово , у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку .

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення .

У відповідності до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його . Для того , щоб переконатися , чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ , командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу . Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ .

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін .

Згідно ст. 113 Розділу V Дисциплінарного Статуту України подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів (начальників) .

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) капітан ОСОБА_6 за посадою та військовим званням являється начальником стосовно водія 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) ОСОБА_5 , який в силу приписів ст. 29 , 35 , 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін .

Незважаючи на викладене , військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО) солдат ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин :

8 травня 2022 року приблизно о 10.00 годині під час шикування особового складу 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони (далі НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО)), за місцем тимчасового розташування військової частини у АДРЕСА_2 командиром 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) капітаном ОСОБА_6 , який є начальником за посадою та військовим званням відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) солдата ОСОБА_5 , доведено для виконання бойове розпорядження командира НОМЕР_2 об ТрО № 20 дск від 5 травня 2022 року зайняти оборону по певному рубежу на безпосереднє виконання вимог бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 № 760/257/Т від 24 квітня 2022 року , бойового розпорядження Головнокомандуючого Збройних Сил України № 2508Т від 23 квітня 2022 року , бойового розпорядження Начальника РУ сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_7 » № 346 ДСК від 24 квітня 2022 року , наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 68 ДСК від 25 квітня 2022 року , наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 53 ДСК від 25 квітня 2022 року .

В подальшому , 8 травня 2022 року солдат ОСОБА_5 , як водій , вивіз частину підрозділу , яка дала згоду на виконання наказу до населеного пункту Бахмутське Донецької області за допомогою пасажирського автобусу .

Вранці 9 травня 2022 року командир 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 віддав усний наказ ОСОБА_5 взяли автобус та доставити до м. Костянтинівка майора ОСОБА_7 та військовослужбовця ОСОБА_8 , а потім повернутися з вказаним автобусом до населеного пункту АДРЕСА_3 .

О 8.00 годині 9 травня 2022 року солдат ОСОБА_5 повіз майора ОСОБА_7 та військовослужбовця ОСОБА_8 до м. Костянтинівка , в той же день після обідній час ОСОБА_5 зателефонував капітану ОСОБА_6 та повідомив , що він відмовляється повертатися до населеного пункту Бахмутське відмовляється виконувати наказ та залишається у м. Костянтинівка разом з військовослужбовцями , які раніше відмовилися виконати бойовий наказ та здає зброю .

Однак, військовослужбовець ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби Збройних Сил України , призваним на військову службу під час мобілізації на посаду водія 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) , будучи обізнаним із порядком проходження , несення внутрішньої служби , порядком віддання , виконання наказів військовослужбовцями , в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України , ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст. 4 , 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи національного спротиву» , діючи умисно , тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки , свідомо бажаючи їх настання , в умовах воєнного стану , 9 травня 2022 року після обідній період перебуваючи у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати наказ начальника командира НОМЕР_5 роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО) капітаном ОСОБА_6 , повернутися до населеного пункту Бахмутське Донецької області для продовження виконання наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_6 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) підполковника ОСОБА_9 № НОМЕР_7 від 5 травня 2022 року та зайняти оборону у визначеному місці Донецької області в другому ешелоні 1 механізованого батальйону НОМЕР_8 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_9 Збройних Сил України з завданням недопущення прориву противником та нанесення йому максимальних втрат в живій силі та техніці противника , про що особисто повідомив командира 3 роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об Тро) ОСОБА_6 .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року - непокора , тобто відкрита відмова виконати наказ начальника , вчинена в умовах воєнного стану .

25 серпня 2022 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року . Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні . Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року у вигляді 2 років службового обмеження та із суми грошового забезпечення відраховувати в доход держави 20% , застосувавши ст. 58 , 69 КК України 2001 року , звільнивши з-під варти з зали суду .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні , зокрема , щодо кримінальних проступків , нетяжких злочинів , тяжких злочинів . Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків , злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам . Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи , яка вчинила кримінальне правопорушення , у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи , а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб , у яких беруть участь потерпілий або потерпілі , не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди .

У судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є тяжким злочином .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання .

Суд вважає необхідним запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати , звільнивши його з-під варти в залі судового засідання ; зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку : одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців .
Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Затвердити укладену 25 серпня 2022 року угоду про визнання винуватості між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року , та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України 2001 року у вигляді 2 років службового обмеження з відрахуванням з суми грошового забезпечення в доход держави 20 відсотків .

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати , звільнивши його з-під варти в залі судового засідання .

Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2022 року по 30 серпня 2022 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1