КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2022 частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 (зі змінами) в рамках кримінального провадження №0005028 від 08.12.2020.
Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України ( зі змінами повідомлення про підозру від 18.10.2021 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України).
Відмовлено в іншій частині скарги.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності
_______________________________________________________________________________________Справа № 761/36886/21 Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2178/2021 Суддя-доповідач ОСОБА_1
висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт звертав увагу на те, що цим же суддею 01.06.2021 та 22.07.2021 приймалися рішення щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу, в яких встановлювалася обґрунтованість підозри у вчинені останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.
На переконання прокурора, повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти до переконання в тому, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, всупереч доводам захисника.
Повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 було здійснено у спосіб та в порядку, передбаченому главою 22 КПК України.
Слідчий суддя, всупереч вимог ст. 368 КПК України, при постановленні оскаржуваної ухвали вирішив ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінив докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладені у скарзі захисника доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя не мав повноважень щодо розгляду скарги захисника, оскільки 20.10.2021 у порядку ст. 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, тобто на момент постановлення оскаржуваної ухвали досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було завершено, відкрито матеріали досудового розслідування та надано доступ для їх ознайомлення.
07.06.2022 прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких навів доводи, аналогічні доводам раніше поданої апеляційної скарги, та зазначив, що слідчим суддею надано оцінку доказам з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто фактично вирішено ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.
Твердження слідчого судді про те, що показання потерпілого про обставини участі ОСОБА_8 у вчиненні щодо нього зазначених злочинів не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, є безпідставними, оскільки не з`ясовано, в чому полягають суперечності в показаннях потерпілого та не зазначено, чому слідчий суддя взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Так, потерпілий не просто чув, а особисто спілкувався з ОСОБА_8 по гучномовному зв`язку під час свого викрадення та впізнав голос останнього, оскільки неодноразово до викрадення спілкувався з ним, був його сусідом та мав із ним приятельські відносини.

Відповідно до протоколів допитів, додаткових допитів ОСОБА_10 та одночасного допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , потерпілий надавав покази щодо трьох телефонних дзвінків, а ОСОБА_11 підтвердив із зауваженнями такі телефонні дзвінки. В ході вказаних телефонних розмов ОСОБА_8 не лише керував діями підозрюваних, а й висловлював погрози в бік потерпілого ОСОБА_10 .
Крім того, відповідно до протоколу впізнання за голосом від 29.04.2021, потерпілий ОСОБА_12 упізнав голос ОСОБА_8 , як голос особи, з якою він спілкувався під час його викрадення.
Критичне ставлення слідчого судді до показань підозрюваного ОСОБА_11 , на думку прокурора, є помилковим.
Доводи сторони захисту щодо показань ОСОБА_11 та сфальсифікованої переписки вже неодноразово досліджувалось у судах першої та апеляційної інстанції, а також у судових засіданнях із розгляду вказаної скарги адвоката ОСОБА_8 .
Прокурор зазначав, що слідчим суддею надано невірну оцінку вказаним показанням, оскільки стороною обвинувачення переписка не використовувалась як доказ вчинення злочину ОСОБА_8 , жодним чином не вказує на таку фальсифікацію з метою доведення вини ОСОБА_8 та не підтверджує або спростовує наявність боргу ОСОБА_10 перед ОСОБА_8 , як це зазначено в оскаржуваній ухвалі, а є одним із етапів підготовки до вчинення злочинів його виконавцями.
Слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість як доказу вилучених під час затримання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 боргових розписок, не взяв до уваги висновок Київського НДІСЕ від 29.06.2021, зокрема те, що рукописні записи та підписи на лицевій та зворотній стороні розписок виконанні ОСОБА_16 під впливом якихось збиваючих факторів, ймовірніше за все, природного характеру.
Також, апелянт звертав увагу на те, що відповідно до отриманих у ході тимчасового доступу у Державній міграційній службі України документів, зокрема заяв-анкет для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру з особистим підписом ОСОБА_8 , остання заява-анкета заповнена у 2018 році, встановлено, що ОСОБА_8 використовує мобільний номер телефон НОМЕР_1 упродовж останніх щонайменше 10 років.
Крім того, згідно до інформації, наданої ПрАТ «ВФ Україна», номер телефону НОМЕР_1 з 01.06.2020 по 10.12.2020 в ході з`єднань перебував у Київській області, Бориспільский район, ур. Млиново, а саме за місцем проживання ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_17 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
28.12.2020 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_19 , за погодженням заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_20 , складено повідомлення у кримінальному провадженні № 0005028, про підозру ОСОБА_8 в організації вчинення незаконного позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, та в організації вимоги передачі чужого майна, з погрозою вбивства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.
13.10.2021 захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0005028 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0005028 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

18.10.2021 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_21 , за погодженням прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0005028, про підозру ОСОБА_8 в організації вчинення незаконного позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 146 КК України, та в організації вимоги передачі чужого майна, з погрозою вбивства, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 189 КК України.
28.10.2021 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав слідчому судді Шевченківського районного суду міста Києва доповнення до скарги на повідомлення про підозру від 28.12.2020, в яких просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 від 18.10.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, та зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0005028 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2022 частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 , скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.12.2020 у кримінальному провадженні № 0005028 від 08.12.2020 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України (зі змінами повідомлення про підозру від 18.10.2021 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України).
Відмовлено в іншій частині скарги.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів встановила, що при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру, слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Задовольняючи частково скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 з доповненнями та скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.12.2020, зі змінами повідомлення про підозру від 18.10.2021, слідчий суддя дійшов висновку, що зміст зібраних у справі доказів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Однак, на переконання колегії суддів, у даному випадку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та під час розгляду скарги на повідомлення про підозру надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.
Вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги не дотримано.
Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_8 , слідчий суддя вдався до оцінки належності та допустимості зібраних органом досудового розслідування доказів, зокрема протоколів допитів потерпілого ОСОБА_7 від 08.12.2020 та 21.01.2021, показань підозрюваного ОСОБА_11 , даних, що містяться у вилучених під час затримання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 боргових розписок та даниї телефонних з`єднань з мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_18 з абонентом НОМЕР_1 .
Оцінивши вищенаведені докази з точки зору їх належності та допустимості, слідчий суддя дійшов висновку про їх недостатність для доведення наявності в діях ОСОБА_8 складу злочинів та його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим слідчий суддя вирішив питання, які не є предметом розгляду під час досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
При цьому, вдавшись до передчасного вирішення питань доведеності винуватості особи, оцінки належності та допустимості доказів, слідчий суддя не перевірив ті обставини, які повинен був дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, зокрема щодо відповідності повідомленої підозри за формою та змістом вимогам ст. 277 КПК, наявності у ній обсягу всіх необхідних відомостей, та дотримання органом досудового розслідування вимог ст. 278 КПК під час складення та вручення повідомлення про підозру.
Крім того, задовольняючи частково скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 з доповненнями на повідомлення про підозру, слідчий суддя не зверну увагу на ту обставину, що в прохальній частині доповнень до поданої скарги, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 просив скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 від 18.10.2020, у той час як оскаржуване повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 датоване 18.10.2021.
З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 з доповненнями на повідомлення про підозру, слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Під час нового розгляду слідчому судді належить перевірити доводи скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 в межах повноважень, передбачених законом для розгляду скарг відповідної категорії, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог КПК України.
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 травня 2022 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3