СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4949/22
пр. № 1-кп/759/870/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022 за № 0000864, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ Кзил-Ординської обл. Республіки Казахстан, українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, працює на посаді начальника відділу ремонту управління метрології та стандартизації Озброєння військової частини НОМЕР_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,
інші учасники провадження:
потерпіла ОСОБА_7 ,
представник потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 3, 27, 28 Конституції України, ст. 11, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 15.04.2022 приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 9, що по просп. Леся Курбаса в м. Києві, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки суспільстві, з метою вчинення хуліганських дій, безпідставно розпочав конфлікт із ОСОБА_7 з приводу причин її перебування поряд із вказаним будинком та місця її проживання, у ході якого дістав з поясної кобури закріплену за ним вогнепальну зброю пістолет ПМ № ДУ 0841, дослав патрон у патронник та направив пістолет у сторону голови ОСОБА_7 , створюючи при цьому реальну загрозу для життя чи здоров`я останньої, після чого здійснив один постріл вгору перед ОСОБА_7 , яка знаходилась перед ним на відстані близько одного метра.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 12.05.2022, яка укладена між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України.
Відповідно до умов даної угоди прокурор та обвинувачений за участю захисника дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, а саме: ч. 4 ст. 296 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та на підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання виді обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням у дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 , в угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК та КК України. Також надав письмову згоду потерпілої на укладення угоди від 12.05.2022 року. Також прокурор підтвердив те, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, просив скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2022, та повернути майно обвинуваченому ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КК та КПК України, а також підтвердили те, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію його дій, згідний з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Зобов`язується у повному обсязі виконати обов`язки, взяті за угодою. Також зазначив, що він відшкодував шкоду потерпілій та вибачився перед нею.

У судовому засіданні потерпіла не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим. Також зазначила, що вона добровільно, без будь-якого примусу, надала згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим. Крім того, зазначила, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдану їй шкоду та вибачився перед нею.

У судовому засіданні представник потерплої підтримав позицію потерпілої.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим за участю захисника, її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2022, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_9 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 174, 373, 374, 376, 472, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.05.2022, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2022, - скасувати.

Речові докази: гільзу із маркуванням «38-88», предмет схожий на пістолет Макарова № ДУ 0841, предмет схожий на магазин до пістолета, 7 предметів зовні схожих на набої калібру 9 мм, один патрон, два патрони в демонтованому стані, дві стріляних гільзи, протирку каналу ствола, ремінь чорного кольору, кобуру коричневого кольору, які передані на зберігання до камери схову Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, - повернути ОСОБА_3 .
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути зі ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн 88 к.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1