Справа № 209/587/22
Провадження № 1-кп/209/155/22
26 квітня 2022 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, освіта базова середня, неодруженого, офіційно не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 05.05.2021 року, приблизно о 14.00 год., знаходився біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , де побачив візуально знайомого мешканця вказаного будинку ОСОБА_5 , який є особою, яка вживає наркотичні засоби та перебуває на обліку у лікаря-нарколога. В процесі розмови, яку затіяв сам потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що останній є наркозалежною особою, наполегливо запропонував ОСОБА_5 придбати в нього речовину, обіг якої заборонено законом, а коли останній відповів відмовою, між ними виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин. Під час виниклого конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи на меті спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, які можуть викликати тривалий розлад здоров`я, умисно наніс ОСОБА_5 кулаками обох рук не менше 4 ударів в область носа, щелепи, лівої та правої вилиць, очних орбіт. Таким чином ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_5 згідно висновку експерта, виконаного судово-медичною експертною комісією КЗОЗ «Харьківське обласне бюро судово-медичної експертизи», № 08-359/21/пп від 01.02.2022 року, тілесні ушкодження у вигляді: перелому передньої стінки правого верхньощелепного синусу, перелому нижньої стінки правої зіниці (верхньощелепна кістка), перелому виличної кістки праворуч в ділянці з`єднання із виличним виразком верхньої щелепи, перелому передньої стінки лівого верхньощелепного синусу, перелому носових кісток, перелому носової перегородки (гратчаста кістка), перелому основи крилоподібного відростку клиноподібної кістки праворуч, синців в ділянці нижньої повіки праворуч із переходом на виличну ділянку та на праву щоку, забійної рани кінчику носа, садна лівого крила носа, невеликих вогнищ «геморагічного забою» лобної долі головного мозку, ці ушкодження ускладнились розвитком крововиливу у верхньощелепні пазухи (двобічний верхньощелепний гемосинус), надходженням повітря у м`які тканини в ділянках переломів (підшкірна повітряна емфізема м`яких тканин обличчя), за характером травматичної дії ці ушкодження є результатом не менш ніж 4-кратної дії тупим предметом. Травма голови потерпілого ОСОБА_5 за своїм обсягом та характером є такою, що викликала тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день), відсутність небезпеки для життя ОСОБА_5 за наявністю тривалого розладу здоров`я, що був викликаний травмою 05.05.2021 р., визначають, що травма голови відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, а забій головного мозку ОСОБА_5 , визначений лише за даними комп`ютерної томографії, за своїм об`ємом й без наявності відповідної тяжкої симптоматики, не є ушкодженням, небезпечним для життя.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , які виразилися у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.
В підготовчому судовому засіданні суду була надана угода про примирення від 22.02.2022 року, укладена між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони, та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди, сторони останньої підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини, а також обов`язок ОСОБА_4 визнати себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_4 та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України. Крім того, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та застосуванням ч.1 ст.75 КК України, тобто звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, визнає у повному обсязі, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Разом з цим потерпілий ОСОБА_5 також пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходить з наступного.
Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а ч.2 ст.474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
В підготовчому судовому засіданні, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаного злочину визнав повністю. Укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує відповідно до ст. 66 КК України покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений.
Арешт майна не застосовувався.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 22.02.2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1