Справа № 298/1105/22
Номер провадження 1-кс/298/283/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перечин Перечинського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, громадянина України, без освіти, не працюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000114 від 29 липня 2022 року,-
ВСТАНОВИВ:
18.08.2022 начальник слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням із начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000114 від 29 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та настання наслідків, що полягало в отриманні незаконного прибутку, за попередньою змовою із громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 08.04.2022 здійснив незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску громадянина ОСОБА_8 з наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місце ОСОБА_4 , будучи досить давно знайомим із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , отримав від ОСОБА_7 вказівку з приводу допомоги йому у незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктом пропуску та мав чекати на нього у лісовому масиві на околиці с. Мирча Ужгородського району Закарпатської області задля орієнтації їх в лісовому масиві та допомоги у супроводженні їх до лінії державного кордону України.

Так, 27.03.2022 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_8 в м. Ужгород Закарпатської області, після чого на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 прибули до гірсько-лісистої місцевості неподалік с. Мирча Ужгородського району, після чого ОСОБА_7 переодягнувся у камуфляжну форму, а ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 поїхав у невідомому напрямку.

ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 очікував на останніх в лісовому масиві, неподалік свого будинку.

ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 стали рухатись лісистою місцевістю в напрямку кордону, де приблизно через годину руху, із лісистої місцевості прийшов ОСОБА_4 , який вже за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 очікував на останніх в лісистій місцевості, щоб також здійснювати супровід ОСОБА_8 до українсько-словацького кордону.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 супроводили ОСОБА_8 лісистою місцевістю до загороджувального паркану, після чого вказали останньому напрямок до українсько-словацького кордону, самі повернулися назад, а ОСОБА_8 через деякий час був затриманий прикордонним нарядом неподалік від лінії державного кордону України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2022 біля 20 годин 40 хвилин ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 прибули до гірсько-лісистої місцевості з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, однак у зв`язку із несенням служби прикордонним нарядом на даній місцевості, про яке повідомив ОСОБА_4 , таке переправлення здійснити не вдалося. У зв`язку із цим ОСОБА_7 доставив ОСОБА_8 до будинку, що в АДРЕСА_1 , при цьому зазначив, що до державного кордону України вони підуть зранку 07.04.2022.

08.04.2022 біля 06 годин 30 хвилин ОСОБА_7 прибув на автомобілі марки «Volkswagen Passat В5», д.н.з. НОМЕР_2 , до будинку, що в АДРЕСА_1 , та наказав ОСОБА_8 сісти до нього в автомобіль, що той і зробив, після чого останні поїхали до гірсько-лісистої місцевості на напрямку с. Мирча Ужгородського району Закарпатської області, неподалік місця проживання ОСОБА_4 , який вже чекав в лісовому масиві на останніх.

Прибувши до гірсько-лісистої місцевості, що поблизу с. Мирча Ужгородського p-ну, ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_12 , які продовжили вчиняти дії спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України. В подальшому, приблизно через три години руху по гірсько-лісистій місцевості ОСОБА_7 та ОСОБА_4 доставили ОСОБА_8 до українсько-словацького кордону, вказали йому напрямок руху лінії державного кордону, самі повернулися назад, а ОСОБА_8 через деякий час був затриманий прикордонним нарядом неподалік від лінії державного кордону України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово слідчий доводить обґрунтованістю його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та наявністю передбачених ч. 1 ст.177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність вказаних ризиків, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, зазначаючи, що прокурором в судовому засіданні не доведені вказані у клопотанні слідчим ризики, відтак, просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом в нічний час доби.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, а також надані стороною захисту документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч.1 ст.178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у виділеному кримінальному проваджені №0000114 від 29 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

12.08.2022 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, якими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29 липня 2022 року; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 29 березня 2022 року №5/1-59, постанова про виділення матеріалів від 29.07.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 31.03.2022 року; протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 березня 2022 року зі свідком ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2022 року; протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2022 року зі свідком ОСОБА_13 ; протокол пред"явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.05.2022 року зі свідком ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 11.04.2022 року; протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.04.2022 року зі свідком ОСОБА_14 ; протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.04.2022 року зі свідком ОСОБА_15 ; протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2022 року; протокол огляду від 13.06.2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 29.07.2022 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.08.2022 року, постанова про перекваліфікацію кримінального провадження від 12.08.2022 року.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Наведені обставини, на цій стадії дають підстави для висновку про існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду та його незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається, що дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначених, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) .

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

При прийнятті зазначеного рішення слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який не має місця реєстрації проживання, є неодруженим, знаходячись у працездатному віці суспільно корисною працею не займається.

Враховуючи викладені дані, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби - нічний час, як на цьому наполягає сторона захисту.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру 12.08.2022, з урахуванням положень ст.219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити по 11.10.2022 , тобто в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , по 11.10.2022.
На цей же строк покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1