Дата документу 02.09.2022 Справа № 554/6338/22
Номер провадження 1-кп/554/742/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2022 м.Полтава

Октябрського районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000199 від 06.07.2022 та угоду про визнання винуватості від 14.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримське Сакського району Кримської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді начальника відділу експедиції в ТОВ ПФ «Астра», адреса: м. Полтава, вул. Ковпака, 59-а, військовослужбовця за призовом по мобілізації, перебуваючого на посаді оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні: «старший солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 4 від 04.06.2022, з 22.06.2022 ОСОБА_5 на підставі мобілізаційного розпорядження призначено на посаду оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України

«Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан

з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні

з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом президента України № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні

з 05 год 30 хв 25 квітня строком на 30 діб.

Указом президента України № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 год 30 хв

25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

05.07.2022 близько 11 год. 30 хв. командиром взводу протитанкових керованих ракет капітаном ОСОБА_6 у приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася у АДРЕСА_2 з метою доведення наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 35 від 05.07.2022 про відрядження всього особового складу військової частини НОМЕР_1 у напрямку АДРЕСА_3 на отримання бойового завдання вишикувано особовий склад взводу, в тому числі старшого солдата ОСОБА_5 .

Під час шикування, капітаном ОСОБА_6 до старшого солдата

ОСОБА_5 та всього особового складу взводу протитанкових керованих ракет в усному порядку доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 35 від 05.07.2022 про відрядження всього особового складу військової частини НОМЕР_1 у напрямку АДРЕСА_3 на отримання бойового завдання.

Будучи невдоволеним зазначеним наказом щодо відрядження, старший солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності особового складу взводу протитанкових ракет військової частини НОМЕР_1 , офіцера-психолога батальйону ОСОБА_7 , помічника командира військової частини з правової роботи ОСОБА_8 , в усній формі відкрито відмовився виконувати вказаний наказ та у письмовій формі засвідчив цей факт, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування, відповідно до вимог ст.472 КПК України, між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , 14.07.2022 укладена угода про визнання винуватості .

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, розкаювався, наполягав на затвердженні укладеної угоди від 14.07.2022.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник у суді просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст.402 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 402 КК України у зазначеному діянні. Також сторонами угоди визначено, що враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, під час проходження військової служби незнятих дисциплінарних стягнень не має; відсутність тяжких наслідків від вчиненого ним злочину; під час здійснення досудового розслідування співпрацював з органами досудового розслідування, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, застосувати положення ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті на строк 6 (шість) місяців.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Судом вивчалась особа ОСОБА_5 , який не судимий, та до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений, має на утримані малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає, добре характеризується за місцем проходження військової служби.
Судом встановлено, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68, 69 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_5 ,строк попереднього ув`язнення, починаючи з часу його затримання, а саме з 06.07.2022.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, клопотань до суду з цих питань не надходило.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 14.07.2022 про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0000199 від 06.07.2022, укладену між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 4 ст. 402 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.07.2022 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 06.07.2022. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 06.07.2022.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Октябрський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 , роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1