ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 від 13.03.2021р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинськ, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого водієм у ТОВ «Велес Волинь», раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , згідно судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.08.2018, зобов`язаний сплачувати в користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.06.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття та, згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.09.2019 розмір аліментів змінено на 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, порушуючи вимоги ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період часу з 01.04.2019 року по 28.02.2021 року, ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. У вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не реєструвався, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, хоча неофіційно працював та заробляв кошти на прожиття, внаслідок чого за вказаний період утворилася заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 025,88 грн., що сукупно перевищує суму витрат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно рішенням суду він був зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, в період часу з 01.04.2019 по 28.02.2021, кошти на утримання дитини він не сплачував, іншої допомоги не надавав. Зазначив, що на теперішній час він частково погасив заборгованість по аліментам та, зобов`язується і надалі сплачувати аліменти на утримання дитини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесеного законодавцем на теперішній час до кримінальних проступків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини, щиросердному розкаянні та частковому погашенні заборгованості по аліментам, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання.

Як обставину, яку пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 164 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1