справа № 174/407/22
п/с 1-кс/174/260/2022
У Х В А Л А
09 вересня 2022 року м. Вільногірськ
Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм АТ «ВГМК», ОГХК, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, неповнолітніх
дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не
судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-
09.09.2022 року слідчий звернувся до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області.
В обґрунтування даного клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, у невстановленому місці на території м. Вільногірська Кам`янського району Дніпропетровської області, у невстановленої слідством особи та спосіб, незаконно придбав не менше 285 сліп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору та не менше 26 сліп-пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору. В подальшому, 282 сліп-пакети з кристаличною речовиною білого кольору та не менше 26 сліп-пакетів з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, ОСОБА_5 переніс та почав зберігати у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в ГК «Дніпро», розташованому на території м. Вільногірська Кам`янського району Дніпропетровської області, належному останньому. Інші 3 сліп-пакети з кристаличною речовиною білого кольору ОСОБА_5 переніс та почав зберігати у приміщенні гаражу № НОМЕР_2 в ГК «Дніпро», розташованому на території м. Вільногірська Кам`янського району Дніпропетровської області, належному останньому.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, вважаючи його законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Прокурор та слідчий зазначили, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має сталих соціальних зв`язків. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється по даному кримінальному провадженню, також він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
Прокурор зазначив, що під час обшуку виявлено майже 300 сліп-пакетів, згідно висновків експертів один пакет містить канабіс, а інший метамфетамін. Вміст інших пакетів є однорідним, вони також направлені на експертизу, результат якої на його думку є передбачуваним.
ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час для того, щоб він мав можливість працювати. Пояснив, що така кількість сліп-пакетів з речовиною була ним придбана для власного вживання, розфасована для зручності в дозах, які він сам для себе визначив. Він вживає наркотичні засоби у вільний від роботи час, на роботі регулярно проходить медичний огляд, претензій до нього не має. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Постійно допомагає ЗСУ речами та коштами.
Захисник заперечив щодо клопотання та вказав, що твердження слідчого про те, що підозрюваний буде переховуватися є безпідставними оскільки, він має постійне місце роботи та тривалий час проживає у м. Вільногірську. Вказівка, що він вчинятиме інші правопорушення є припущенням. Факт збуту за ст. 307 КК України встановлено не було. Вважає, що підозра не обґрунтована.Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення-злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 1 ст. 307 КК України).
Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоровя підозрюваного, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, слідчий суддя бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.
Слідчим суддею досліджені копії матеріалів кримінального провадження, зокрема, витяг з ЄРДР за ч. 1 ст. 307 КК України, протоколи допиту свідків (понятих), постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів, протоколи обшуку, висновки експертів, тобто докази які мають значення для розгляду даного клопотання. Вказані докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) та у свої сукупності та взаємозвязку дають підставу для висновку про те, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином за яке йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» § 58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Отже, перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Зазначені обставини свідчать про обґрунтованість заявленого ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, як ризик переховування, який слідчий суддя вважає доведеним поза розумним сумнівом.
Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за фактом придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а отже здійснює незаконну діяльність з метою особистого збагачення, про що свідчить кількість вилучених психотропних речовин та наркотичних засобів, спосіб їх пакування, фасування, наявність вилучених терез для здійснення такої діяльності.
В судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує вказаний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на характер кримінального правопорушення, у якому підозрюєтьсяОСОБА_5 та конкретних обставин справи, оглянувши протоколи обшуку та висновки експертів, слідчий суддя дійшов переконання щодо можливості неналежної поведінки підозрюваного та зазначає, що існують достатні підстави вважати, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється є наявним.
Слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, майновий стан підозрюваного; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, наявність повідомлення про підозру.
Інших обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та передбачені ст. 178 КПК України, сторонами не зазначено, доказів щодо вказаних обставин не надано. Твердження підозрюваного про те, що його мати є особою похилого віку і тому він просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час для надання йому можливості працювати та її утримувати, а також про те, що він має бажання стати на шлях виправлення, слідчий суддя вважає таким, що наведених вище висновків не спростовують.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обовязково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).
З урахуванням п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, підтверджених ризиків передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особи підозрюваного, його характеризуючих даних, способу життя, жоден з більш мяких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Доводи захисника не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, виконавши вимоги ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає за належне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більше 60 днів і в межах строку досудового розслідування, який закінчується 09.11.2022 року з урахуванням того, що відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано 08.09.2022 року, тобто до 06.11.2022 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано. Допущені слідчим в клопотанні описки слідчий суддя вважає технічними, які допущені помилково.
Слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, що не заперечувалось, ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (198 480 грн.), тобто у максимальному розмірі відповідно до положенням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану та, за наявності необхідних для цього підстав, за клопотанням підозрюваного доречно ухвалювати рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобовязання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заявив клопотання перерахувати грошові кошти, які мають бути внесені в якості застави для підтримку Збройних Сил України, тому слідчий суддя вважає за необхідне розяснити, що в подальшому він не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобовязання, та перерахування грошових кошти, внесених в якості застави, прямою транзакцією з рахунку судових органів на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.
На теперішній час заявлене ОСОБА_5 клопотання про перерахування застави слідчий суддя вважає поданим передчасно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 06 листопада 2022 року.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту затримання тобто з 08 вересня 2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 06 листопада 2022 року покладаються такі обов`язки:
1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1