ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2072/22 Справа № 188/1623/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000477 від 30 вересня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:
- 04.03.2010 року Добропільським МС Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 01.08.2014 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 29 днів;
- 28.11.2019 Добропільським МС Донецької області за ч. 1 ст. 198 КК України до 5 місяців 23 днів арешту;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Не погоджуючись з цим рішенням, обвинувачений звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 вказав на застосування до нього недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску з боку працівників Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та просив апеляційний суд забезпечити перевірку цих обставин, про що раніше заявляв у суді першої інстанції.
Так, ОСОБА_7 зауважив, що під час затримання було задіяно вогнепальну зброю, а коли він впав, йому було розбито зброєю голову, лице та розрубано брову, незважаючи на відсутність будь-якого опору. Після цього він втратив свідомість, а коли перебував у медичному закладі, не усвідомлював подій, тоді як працівники поліції під психологічним тиском вимагали себе обмовити.
Вислухавши обвинуваченого та захисника, які вважали за необхідне провести перевірку, прокурора, який проти призначення перевірки не заперечував, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенціїпро захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ«Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).
Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане обвинуваченими діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ними обставин, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 обставин застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 30 вересня 2020 року, працівниками Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Керуючись ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Доручити керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 обставин застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 30 вересня 2020 року, працівниками Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у відповідності з вимогами Закону України Про державне бюро розслідувань та нормами КПК України.
Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за адресою: вул. Собороності, 37, м. Полтава, 36014.
Про результати перевірки невідкладно повідомити Дніпровський апеляційний суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4