Провадження № 1-кс/932/475/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000511 від 02.06.2021 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), із забороною відчуження та розпорядження та користування. Клопотання згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.02.2022 року, надійшло слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000511 від 02.06.2021 року, розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов запит в.о. заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 щодо підтвердження достовірності судового рішення суду по цивільній справі №205/5341/17 провадження 2/205/610/2018 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про скасування договору купівлі продажу квартири та витребування майна з незаконного володіння, третя особа ОСОБА_10 .

В рамках опрацювання вищезазначеного запиту було встановлено, що згідно даних автоматизованої системи документообігу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (далі АСДС) за номером № 205/5341/17 від 10.12.2018 провадження в системі документообігу суду цивільних справ не значиться.

За єдиним унікальним номером №205/5341/17 в системі документообігу суду значиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_11 в провадженні судді ОСОБА_12 .

За номером провадження 2/205/610/2018 судових справ в провадженні суду не перебувало.

В провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська будь-яких позовних заяв від ОСОБА_8 не надходило.

Суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 рішень за вказаним позовом не постановлювалися.

Підпис судді, в представленої копії, нібито рішення суду, не відповідає підпису судді ОСОБА_13 .

На підставі вище вказаного «фіктивного» рішення відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_14 14.12.2018 була скасована державна реєстрація право власності на кв. АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , станом на 31.12.2012 згідно матеріалів інвентаризаційних справ міститься належить гр. ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2008, виданого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_15 , за реєстром №831, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №14880126.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що йому на підставі договору купівлі продажу від 28.03.2008, належить квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Даний договір був укладений між потерпілим та продавцем ОСОБА_16 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 . Придбав потерпілий квартиру за 200 000 доларів США.

Сама квартира розташована на першому поверсі будинку, загальна площа 111, 1 кв.м. та є вигідною для здачі в оренду, однак приміщення потребувала ремонту, що потерпілий і планував в подальшому зробити.

Того ж дня, після покупки квартири було укладено договір іпотеки №0/1, посвідчений також приватним нотаріусом ОСОБА_15 , про те, що потерпілий - «іпотекодавець» передав в іпотеку «іпотекодержателю» вище зазначену квартиру. Ринкова вартість предмету іпотеки, становила 1 066 000, 00 гривень. Строк іпотеки до 2028 року. Іпотека була отримана в АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до своїх зобов`язань потерпілий повністю розрахувався із банком у 2018 року та 27.09.2018 між ОСОБА_4 та АТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про розірвання договору іпотеки №0/1, посвідченого 28.03.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , за реєстровим №835.

Також, потерпілий повідомив, що з 2008 по теперішній час у зв`язку із фінансовими проблемами, він ремонт у приміщенні так і не зробив. Останній раз перебував у приміщенні квартири у 2018 році перед розірванням договору іпотеки, коли відбувалась оцінка майна.

Про те, що наразі квартира по реєстру нерухомого майна належить не потерпілому, він дізнався від працівників поліції.

Також, в ході проведення досудового розслідування, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та інші, встановлено що квартира була зареєстрована та перепродана стороннім особам, реєстрацією майном та видаванням договору купівлі-продажу, актів приймання передачі нерухомого майна займалися приватний нотаріус ОСОБА_17 та ТБ «Січеславська, Правова», відповідні дії були проведенні: 16.10.2018 був укладений договір купівлі-продажу, нерухомого майна, серія та номер: 490, виданий 16.10.2018, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , власник ОСОБА_9 , ІНН НОМЕР_1 ;

Відповідно до вищевказаного договору гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продав квартиру АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_9 . Однак відповідно відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану гр. ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.11.2018 був укладений акт приймання передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 07.11.2018, видавник: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; договір купівлі продажу, серія та номер: 7, виданий 07.11.2018, видавник: ТБ «Січеславська, Правова»; свідоцтво члена біржі, серія та номер: б/н, виданий 07.11.2018, видавник: ТБ «Січеславська, Правова», власник ОСОБА_10 ; на підставі якого державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_19 29.01.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

17.04.2019 був укладений акт приймання передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 04.03.2019, видавник: ТБ «Січеславська, Правова»; договір купівлі продажу, серія та номер: 01/03, виданий 01.03.2019, видавник: ТБ «Січеславська, Правова»; свідоцтво члена біржі, серія та номер: б/н, виданий 01.03.2019, власник ОСОБА_20 ; на підставі якого державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_21 23.04.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи вказаною квартирою.

Сторона обвинувачення вказує, що на теперішній час виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаної житлової квартири. Вказаний захід забезпечення є необхідним, та таким, незастосування якого спричинить шкоду досудового розслідуванню, оскільки фактично, невстановлені особи, шляхом підробки офіційних документів, заволоділи правом власності на вищевказану квартиру, та можуть здійснити її подальше відчуження.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити.

Власник майна просить задовольнити клопотання, оскільки він дійсно придбав цю квартиру, однак невідомі особі підробили документи та у незаконний спосіб переоформили право власності на його квартиру на себе

Представник володільця майна проти задоволення клопотання заперечувала. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000511 від 02.06.2021 року, за фактом підробки офіційного документу та незаконного заволодіння шахрайським шляхом квартири гр. ОСОБА_4 .

Відомості про ці кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , за кредитні кошти. Квартира була передана в іпотеку АТ «УкрСиббанк».

ОСОБА_4 свої кредитні зобов`язання виконав, тому 27 вересня 2018 року між ним та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про розірвання договору іпотеки № 0/1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , за реєстр. № 835.

В подальшому ОСОБА_4 дізнався, що квартира йому більше не належить, однак він будь-яких договорів щодо відчуження цього нерухомого майна не укладав, довіреності нікому не надавав.

Отже, невстановлені особи, шахрайським шляхом, заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_4 . На даний час власником квартири значиться раніше не відомий ОСОБА_4 ОСОБА_20 .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що спірна квартира дійсно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню. Сам об`єкт нерухомості може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.01.2022 року, квартира визнана речовим доказом.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_5 , є предметом кримінально-протиправних дій та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає наявність підстав для накладення на неї арешту. Також є потреба у збереженні даного речового доказу, і запобігання ризику подальшого відчуження квартири на користь третіх осіб.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки під час розгляду клопотання не встановлено ризику того, що квартира може бути пошкоджена, знищена, прихована, слідчий суддя не знаходить підстав для встановлення заборони або обмеження користування квартирою. Тим більше, обмеження користування житловим приміщенням не буде відповідати чинному законодавству та становити порушення права на житло, і такими діями слідчий суддя фактично вирішить спір щодо порядку користування квартири, що виходить за межі повноважень слідчого судді. Відтак, клопотання слідчого належить задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000511 від 02.06.2021 року, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), із забороною відчуження та розпорядження.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ