Справа № 361/3542/20
Провадження № 1-кп/361/322/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.22Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001611 від 27.05.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зазим`є Броварського району Київської області, такого що має середню-спеціальну освіту, добровольця територіальної оборони Зазимської територіальної громади, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2020 року, приблизно о 21:20 год. ОСОБА_4 керуючи технічно справним мотоциклом марки «Honda» реєстраційний номерний знак відсутній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», рухаючись, по автомобільній стоянці супермаркету ТОВ «ФОРА», розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазим`є, вул. Лісова, 55 не був уважний, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний дути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», виявивши небезпеку для його руху, а саме автомобіль марки «Skoda Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , котрий виконував маневр повороту та рухався з ліва на право відносно його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, чим самим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», у результаті чого, допустив зіткнення передньою лівою стороною керованого ним скутером із передньою лівою стороною автомобіля марки «Skoda Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
У наслідок порушень ОСОБА_4 пунктів 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.3 Правил дорожнього-руху України, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пасажир керованого ним мотоциклу - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області.
Згідно висновку експерта, ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому діалізів обох кісток зі зміщенням уламків.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст.337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 286 КК України, винуватим у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання згідно із якими він, 25 квітня 2020 року, приблизно о 21:20 год, керував мотоциклом марки «Honda», державний реєстраційний номер відсутній, рухався разом з пасажиром ОСОБА_6 по автомобільній стоянці супермаркету «ФОРА», розташованому за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазим`є, вул. Лісова, 55. Виявивши небезпеку для його руху, а саме автомобіль марки «Skoda Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , котрий виконував маневр повороту та рухався з ліва на право відносно його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, у результаті чого допустив з ним зіткнення. У наслідок зіткнення пасажир мотоциклу - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області.
Шкодує про скоєне, розкаюється. Вказав, що добровільно відшкодовував шкоду потерпілому, відвідував потерпілого, сплатив його лікування,
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються речових доказів у провадженні. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є добровольцем територіальної оборони, повністю відшкодував витрати на лікування потерпілого,
В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне врахувати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, посткримінальну поведінку обвинуваченого та його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі добровільне відшкодування завданих збитків, а також добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Обставин, які обтяжують покарання судом не становлені.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відшкодування шкоди потерпілому ще до ухвалення судом вироку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції кримінального закону за яким визнав його винуватим.
Також, суд бере до уваги поцицію прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції статті з подальшим звільненням від відбування покарання та приймає до уваги думку потерпівлого, який неодноразово заявляв на стадій досудового слідства та під час розгляду про відсутність претензій до обвинуваченого.
Враховуючи те що в судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що посвідчення водія він ніколи не отримував, суд не вбачає підстав застосовувати альтернативний вид покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортнимим засобами.
Разом із тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, те, що злочин ним вчинено вперше, наявність двох пом`якшуючих обставини, суд вважає за можливе, з метою досягнення цілей покарання та його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2020 року.
З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2020 року у справі 361/2704/20, накладений на скутер марки «Honda» без реєстраційного номерного знаку, що належить ОСОБА_4 .
Речові докази:
- скутер марки «Honda» без реєстраційного номерного знаку, що належить ОСОБА_4 - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави :
- витрати на проведення комплексної фототехнічної та інженерно-технічної експертизи «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, висновок експерта №12-1/1284/23-3/212 від 25.05.20. вартістю 3922 гривень 80 копійок.
- витрати на проведення інженерно-технічної експертизи «Дослідження технічного стану транспортного засобу» у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, висновок експерта №12-1/1149 від 18.05.20 вартістю 1634 гривень 50 копійок.
- витрати на проведення інженерно-технічної експертизи «Дослідження технічного стану транспортного засобу» у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, висновок експерта №12-1/1150 від 18.05.20 вартістю 1634 гривень 50 копійок.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1