Справа № 627/284/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000790, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житковичі, Гомельської області Республіки Білорусь, громадянина України та Російської Федерації (зі слів обвинуваченого), маючого вищу освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України,
у с т а н о в и в:
До Краснокутського районного суду Харківської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000790 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді у справі.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Краснокутському районному суду Харківської області.
Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 17 травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 22 червня 2022 року включно.
У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки, на переконання прокурора, наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, а саме: може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений в судовому засіданні прохав обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки наміру переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи знищувати, ховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не має.

Захисник повністю підтримав позицію обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України, що є тяжким та нетяжким злочином відповідно. Санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а санкція ч.2 ст.436-2 КК України - обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.
Стосовно продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд зазначає наступне.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України. Оскільки, санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами (зокрема відсутністю міцних соціальних зв`язків, так як обвинувачений не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей).

Крім того, в ході проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений є громадянином України та громадянином Російської Федерації.

Також, ОСОБА_4 може спотворити інформацію, розміщену на його сторінці в соціальній мережі, яка може мати істотне значення для ухвалення рішення у даному кримінальному провадженні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , в умовах воєнного часу та збройного протистояння із Російською Федерацією, не має легальних джерел доходу, оскільки ніде не працює.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
За таких обставин, суд вважає, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання та не можуть бути прийняті до уваги.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», згідно якого слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень у справі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на термін 60 (шістдесят) днів із заставою.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 182, 183, 194, 314-316, 372, 376, 392, 314,315 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000790 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України, закінчити.

Прийняти до провадження та призначити кримінальне провадження № 0000790 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснокутського районного суду Харківської області об 11 годині 00 хвилин 23 червня 2022 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житковичі, Гомельської області Республіки Білорусь, громадянину України та Російської Федерації (зі слів обвинуваченого), маючому вищу освіту, не одруженому, неповнолітніх дітей на утриманні не маючому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.436-2 КК України, строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15 серпня 2022 року включно, з правом внесення застави, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17 травня 2022 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів після її проголошення, а обвинуваченим у той же строк після отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 17.06.2022 року.

Суддя ОСОБА_1