Провадження №11-сс/801/484/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2022 за №0000192,
якою задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.08.2022 з визначенням розміру застави відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого лісничим Тиврівського ДП «Вінницьке лісове господарство», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 01.07.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу директора державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» № 91-к від 30.12.2021, ОСОБА_7 з 04.01.2022 переведено з посади помічника лісничого Тиврівського лісництва на посаду лісничого Тиврівського лісництва державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» (далі по тексту Лісництво) по теперішній час.
Відповідно до п. 1 Загальних положень Посадової інструкції лісничого Тиврівського лісництва ДП «Вінницьке лісове господарство» (далі по тексту Інструкція), затвердженої 22.07.2013 директором державного підприємства ОСОБА_10 та з якою ОСОБА_7 ознайомлений 04.01.2022, лісничий являється організатором лісогосподарського виробництва.
Згідно п. 3 Загальних положень Інструкції лісничий несе повну відповідальність за матеріальні цінності.
Крім того, Інструкцією визначені обов`язки лісничого, зокрема: п. 1 забезпечує виконання встановлених лісництву планів і завдань по всіх кількісних і якісних показниках; п. 4 забезпечує адміністративно-господарський контроль і приймає необхідні міри по усуненню виявлених недоліків; п. 5 забезпечує ведення в лісництві установленої технічної документації, належний облік і достовірність представленої звітності, збереження товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів; п. 18 своєчасно та якісно організовує або проводить приймання на облік заготовлену лісопродукцію згідно діючих інструкцій із застосуванням електронних засобів маркування та обліку деревини, забезпечує її зберігання та охорону; п 19 проводить відпуск заготовленої деревини згідно діючих інструкцій; п. 27 забезпечує своєчасне і правильне складання працівниками лісової охорони лісництва актів, протоколів про порушення лісового та мисливського законодавства.
Також, Інструкцією визначені права лісничого, зокрема п.3 затримувати в лісі або на шляху вивезення з лісу незаконно добутого лісопорушником лісоматеріалу, незаконно добутої дичини; п. 4 складати акти, протоколи про лісопорушення, лісові пожежі, порушення правил полювання і направляти протоколи до лісгоспу для притягнення винних до відповідальності.
Інструкцією також визначено, що за не виконання покладених на лісничого обов`язків він несе відповідальність згідно чинного трудового законодавства.
Таким чином, ОСОБА_7 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, яка відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України, останній є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_11 являючись працівником правоохоронного органу а саме, державної лісової охорони, отримав неправомірну вигоду, за вчинення останнім в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого ОСОБА_11 службового становища., за наступних обставин.
Так, 12.05.2022 ОСОБА_7 , являючись відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з єдиним злочинним наміром незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди, у порушення вимог ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», та положень Інструкції, 21.06.2022, знаходячись на території Лісництва за адресою: АДРЕСА_1 , умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення у ході спілкування з ОСОБА_12 , висунув прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень, за незаконний відпуск деревини загальною кількістю два вантажних автомобілі.
Того ж дня, близько 07 год. 30 хв. знаходячись на території Лісництва за адресою: смт. Тиврів, вул. Слобожанська, 54, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, діючи з тих же мотивів та з тією ж метою, використовуючи надане службове становище, одержав від ОСОБА_12 для себе раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень за незаконний відпуск деревини загальною кількістю два вантажних автомобілі.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 про необхідність в подальшому передачі неправомірної вигоди у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень за незаконний відпуск деревини загальною кількістю два вантажних автомобілі.
Як наслідок, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , являючись службовою особою правоохоронного органу, маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, використовуючи надане службове становище, 29.06.2022 о 7 год. 30 хв., перебуваючи на території Лісництва за адресою: смт. Тиврів, вул. Слобожанська, 54, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, діючи з тих же мотивів та з тією ж метою, одержав від ОСОБА_12 для себе частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за незаконний відпуск деревини загальною кількістю два вантажних автомобілі.
Надалі, 29.06.2022 о 15 год. 21 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в своєму службовому кабінеті в приміщені Лісництва за адресою смт. Тиврів, вул. Слобожанська, 54 отримав від ОСОБА_12 решту частини раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень за незаконний відпуск деревини загальною кількістю два вантажних автомобілі.
З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 30.06.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення.
Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:
-заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2022;
-протоколом допиту свідка та протоколами додаткових допитів свідка ОСОБА_12 ;
-протоколом обшуку від 29.06.2022;
-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні злочину від 29.06.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.06.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.06.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.06.2022;
-іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.
Підставами для застосування до ОСОБА_7 заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в ході застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 проживає у смт Тиврів, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від слідства, зокрема перетнувши державний кордон України, а також вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_7 є діючим працівником правоохоронного органу, добре обізнаний з формами та методами правоохоронної роботи, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків та знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Таким чином встановлено ризик, передбачений п.п.1, 2 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому з врахуванням суспільного резонансу через скоєний ОСОБА_7 , злочин, останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати свідків злочину, яких наразі не допитано.
Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків.
Із урахуванням вищевказаних ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_7 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , виконання ним процесуальних рішень слідчого або прокурора та не унеможливлять спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
Зокрема, перебуваючи під домашнім арештом чи іншим запобіжним заходом, крім тримання під вартою, ОСОБА_7 матиме можливість спілкуватися із своїми колегами по службі та свідками кримінального провадження, зокрема за допомогою телефонних дзвінків чи в інший спосіб та надавати їм вказівки щодо надання органу досудового розслідування виправдувальних для нього показів, тобто здійснювати на них виплив, зустрічатися з ними за місцем проживання останнього тощо.
Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 384 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998400,00 грн.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі або ж визначити заставу в мінімальному розмірі відповідно до вимог ст.182 КПК України, посилаючись на те, що на утриманні у підозрюваного наявні 2 неповнолітніх дітей та дружина. Разом з тим, адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з скаргою, в порядку ст.206 КПК України, на незаконне тримання підозрюваного під вартою, оскільки наявна ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2022, якою клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року клопотання слідчого задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15:21 год. 27 серпня 2022 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 27 серпня 2022 року.
Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 156 000,00 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;
2. утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, працівниками Тиврівського лісництва державного підприємства «Вінницьке лісове господарство», за винятком проведення слідчих дій з одночасною участю підозрюваного та зазначених вище осіб;
3. не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне тримання підозрюваного під вартою, відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини є обґрунтованою. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий. Органом досудового розслідування ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку та наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховував вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховував, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Такожна думку суду, наявність на праві власності майна та фінансовий стан підозрюваного не є виключним випадком, в розумінні статті 182 КПК України, для визначення підозрюваному застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про який ставить у своєму клопотанні слідчий.
Таким чином враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, розмір пенсії дружини та розмір допомоги на утримання дитини, слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 156 000,00 грн.
Що стосується скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку ст.206 КПК України, на незаконне тримання підозрюваного під вартою, суд зазначив, що при розгляді 30.06.2022 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке було залишено без задоволення, слідчим суддею не заслуховувалися пояснення прокурора та захисника по суті клопотання та фактично клопотання по суті не розглядалося, а лише констатувалося те, що підозрюваний в судове засідання не був доставлений, що виключає можливість розгляду клопотання.
За таких обставин слідчий суддя вважав, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2022 по справі №127/13760/22 не може слугувати підставою для негайного звільнення підозрюваного, оскільки судом не надавалася оцінка обґрунтованості підозри та не вирішувалося питання наявності чи відсутності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а відтак і не вирішувалося питання наявності або відсутності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя звернув увагу на те, що 30.06.2022 слідчим ОСОБА_9 повторно, з дотриманням строків встановлених статтею 211 КПК України, подано до суду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та забезпечено доставку підозрюваного в приміщення суду, тому вважав, що відсутні підстави для твердження про незаконне перебування ОСОБА_7 під вартою 30.06.2022 в період з 12:48 год. (час постановлення ухвали у справі).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання старшого слідчого четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині визначення ОСОБА_7 розміру застави. Так, як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно з приміткою до ст.45 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 відноситься до корупційного злочину, а тому відносно нього при призначенні покарання судом не може бути застосовано більш м`яке покарання ніж передбачене законом або прийнято рішення про звільнення від відбування покарання ніж передбачене законом або прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому у разі визнання судом ОСОБА_7 винуватим у чиненні вказаного корупційного злочину, йому буде призначено покарання виключно у вигляді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, при застосуванні до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, не врахував ряд ризиків та ступінь їх обґрунтованості, зокрема, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Також враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, об`єктивна сторона яких полягає в протиправному отриманні грошових коштів та встановлені досудовим розслідуванням факти, які вказують на наявність в систематичному отриманні неправомірної вигоди підозрюваним та задовільний матеріальний стан, сторона обвинувачення вважає, що застосування застави у розмірі, меншому ніж 384 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 гривень не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, покладених судом у разі внесення застави.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників судового провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Встановлено, що Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 01.07.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , якому 30.06.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області 01.07.2022 задоволив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.
Питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ніким із учасників процесу не оскаржується, тому колегія суддів, розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави.
Так, за змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчим суддею неправильно визначено розмір застави, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_7 розмір застави, в повній мірі врахував вказані норми закону.
Визначаючи заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 156 000,00 грн, навів у своїй ухвалі підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
В доводах апеляційної скарги щодо застосування відносно ОСОБА_7 застави у розмірі 348 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 гривень, прокурор послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, об`єктивна сторона яких полягає в протиправному отриманні грошових коштів та встановлені досудовим розслідуванням факти, які вказують на наявність систематичному отриманні неправомірної вигоди підозрюваним та його задовільний матеріальний стан.
Так, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК).
Відповідно до вимог ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що передбачених ч.2 ст.185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали судового провадження щодо ОСОБА_7 не містять.
Слідчий у своєму клопотанні не навів будь-яких обґрунтованих даних про наявність у ОСОБА_7 великих прибутків внаслідок діяльності, яка поставлена йому у провину, грошових заощаджень, наявності у власності його або членів сім`ї цінного майна, таким чином, слідчий та прокурор не надали суду доказів того, що майновий стан ОСОБА_7 станом на день застосування запобіжного заходу дозволяє застосувати до підозрюваного розмір застави, який значно перевищує встановлені законом розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Зі змісту статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, в цілому, та її 3 пункту, зокрема випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06. 11. 2007, заява №. 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12. 04. 2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
За таких обставин, при оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів враховує вказані встановлені вище дані, з яких не вбачається доказів того, що від злочинної діяльності останній отримував значний дохід, так і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких інших даних про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів, відсутні дані про інших суб`єктів, у яких є можливість внесення застави в інтересах ОСОБА_7 .
При цьому, як під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і при апеляційному розгляді, прокурором інших належних доказів, заперечень чи нових відомостей щодо зазначеної в клопотанні слідчого та апеляційній скарзі інформації не надано.
Відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тому апеляційний суд звертає увагу на те, що вихід за межі цих розмірів можливий лише як виключний випадок, а не як загальне правило, що прослідковується зі змісту апеляційної скарги прокурора.

Для призначення застави суд обов`язково повинен врахувати наявність на утриманні непрацездатних осіб або дітей. Оскільки при визначені непосильного розміру застави постраждає не тільки підозрюваний, а й інші особи, які матеріально залежать від нього.
Так, згідно матеріалів судового провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, тобто прохання надати та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоді дій з використанням службового становища, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що у відповідності до наявних в матеріалах судового провадження відомостей, а саме довідки виданої виконкомом Тиврівської селищної ради від 30.06.2022 за №233, до складу сім`ї ОСОБА_7 входять: дружина ОСОБА_16 , 1988 р.н., донька ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки виданої відділом державних соціальних допомог №8, Тиврівського управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної військової адміністрації від 30.06.2022 №728/08 про те, що гр. ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку в управлінні та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з 01.12.2019 р. безтерміново, та допомогу при народженні дитини з 01.11.2021 р. по 30.11.2024 р.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що в даному випадку при визначенні судом заявленого в клопотанні слідчого розміру застави, яка перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, негативні наслідки понесуть члени сім`ї підозрюваного, які не фігурують жодним чином у даному кримінальному провадженні. Застава не може мати наслідком обмеження прав чи страждання родини та близьких для особи людей.
На переконання колегії суддів, визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя в повній мірі врахував, як вимоги КПК України так і практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також з врахуванням обставин кримінального провадження, даних щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Тому, на думку колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 розмір застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 156 000, 00 грн, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, його сімейним станом, обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч.4 ст.182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та членів його сім`ї, тому підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, колегія суддів не вбачає.
Також апеляційний суд не вбачає порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотання щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наявного в матеріалах судового провадження повідомлення Територіального управління ДСА в Вінницькій області від 04.07.2022 №04-28/1285, відповідно до квитанції №0.0..1 від 04.07.2022, на депозитний рахунок територіального управління надійшли кошти в сумі 156000,00 грн, внесені ОСОБА_20 , як застава за ОСОБА_21 , у зв`язку з чим останнього було звільнено з-під варти.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.08.2022 року, з визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4