УХВАЛА

11 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 182/2330/20
провадження № 51-1935 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 2 червня 2022 року щодо нього,
встановив:
11 липня 2022 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4. ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений ОСОБА_4 направив допис до касаційної скарги, який за своїм змістом є усуненням недоліків касаційної скарги, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, в повному обсязі не усунув.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так, вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 2 червня 2022 року засуджений ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Засуджений ОСОБА_4 у своєму дописі до касаційної скарги формально посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог ст. 412, 413 КПК України, однак доводи засудженого зводяться до наведення переліку окремих статей кримінального процесуального закону без обґрунтування своєї позиції щодо порушень, які, на його думку, допустили суди першої та апеляційної інстанцій.
Отже, поданий допис до касаційної скарги містить лише формальні посилання на порушення вимог КПК, як на підстави для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, однак у ній не наведено доводів для скасування оскаржуваних судових рішень щодо нього на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 2 червня 2022 року щодо нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3