ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/6022/21 Номер провадження 11-сс/814/342/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 із внесеними доповненнями на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 січня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання Лозівського РВП внести до ЄРДР відомості за його заявою про злочин.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що у випадку, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього кодексу, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у даній ситуації необхідно застосовувати аналогію закону, а саме положення п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, та, враховуючи ту обставину, що скаржник ОСОБА_6 жодного разу не з`явився у судові засідання для розгляду його скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній із внесеними доповненнями ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду та постановити окрему ухвалу з приводу недоліків роботи суду першої інстанції.
На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих ним відомостей про кримінальне правопорушення, однак такий обов`язок уповноваженою особою Лозівського РВП виконаний не був, у зв`язку з чим була допущена бездіяльність.
Вказує, що під час розгляду його скарги слідчий суддя посилається на обставини, що не існують в дійсності, застосовує статті закону, що не мають відношення до скарги, яка розглядається.
Крім того, зазначає що слідчим суддею не постановлена ухвала про відкриття провадження за його скаргою, у зв`язку з чим вважає, що слідчий суддя розглянув справу, яка юридично не існувала.

Позиції інших учасників судового провадження.
Учасники судового провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися, звернулися із заявами про розгляд апеляційної скарги у їхню відсутність. Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Мотиви суду.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону цілком дотримано.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.
Як вбачається з матеріалів провадження, 26.10.2021 до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 20.09.2021 про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.
Згідно положень ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Слідчим суддею ОСОБА_6 неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час та місце здійснення розгляду його скарги - 04.11.2021, 18.11.2021, 08.12.2021, 14.01.2022, про що свідчать довідки про доставку SMS повідомлення за н.т. (а.м.п. 6, 11, 14, 18) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою АДРЕСА_1 (а.м.п. 7, 15, 23). Однак ОСОБА_6 вказані повідомлення проігнорував та до суду не з`явився.
При цьому, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у разі неявки особи, яка звернулася зі скаргою, на судове засідання з розгляду такої скарги, а імперативні вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України про обов`язкову участь у судовому засіданні скаржника, є обов`язковими.
Отже, закон не передбачає можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, неодноразова неявка повідомленого у передбачений законом спосіб скаржника, яка свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, перешкодила слідчому судді прийняти одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України.
За таких умов, прийнявши рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, який не з`явився на такий розгляд, на переконання колегії суддів, слідчий суддя не допустив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Так ОСОБА_6 жодних поважних причин свого неприбуття не повідомив, а тому таку поведінку скаржника слід розцінювати, як втрату інтересу до предмета оскарження.
Крім того, у постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).
Слід також відзначити, що рішення слідчого судді про залишення скарги без розгляду, жодним чином не перешкоджає скаржнику повторно звернутися до суду зі скаргою, та не містить в собі жодних обмежень які б унеможливили реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Доводи ж ОСОБА_6 про те, що слідчим суддею не була постановлена ухвала про відкриття провадження за його скаргою, є безпідставними та не відповідають вимогам КПК щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача під час досудового розслідування.
Статтею 306 КПК України визначено порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема у частині 1 зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. У статтях 318-380 урегульовано порядок судового розгляду, а не підготовчих дій, які включають у себе, зокрема, і винесення ухвали про відкриття провадження.
За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 із внесеними доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 січня 2022 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4