Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/806/21
Номер провадження: 1-кп/511/49/22
27.07.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 186 та ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000042 від 04.02.2021 року,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000042 від 04.02.2021 року.

Ухвалою суду по вказаному провадженню обвинуваченому ОСОБА_4 було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», який ухвалами суду неодноразово продовжувався.

В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу та подальшого розгляду кримінального провадження на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою не підтримали, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК тимчасово, на період дії карантину, встановленому КМУ з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Так у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу або розглянуто головуючим суддею, якщо справа розглядається колегіально.
У зв`язку з вищевикладеним та неможливістю утворення повного складу суду, на підставі п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, вказане клопотання, було розглянуто головуючим суддею ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Так, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу на теперішній час продовжують існувати ймовірність ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення та можливого призначення покарання, передбаченого санкцією ст.115 КК України.

Окрім того, раніше встановлені судом фактори, пов`язані з способом життя обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками також вказують на наявність ризику перешкоджання обвинуваченим судовому розгляду справи у інший спосіб, з огляду на те, що свідки та потерпілі по даному кримінальному провадженню проживають в одній місцевості з обвинуваченим, поблизу державного кордону України, а також суд враховує, що в Україні запроваджено воєнний стан на всій території та діють відповідні обмеження, встановлені законом.

Суд вважає, що дані ризики є триваючими і вони не відпали на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Суд вбачає, з матеріалів кримінального провадження, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти ризикам ч. 1 с. 177 КПК України.

Крім того, варто зазначити, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та може спробувати ухилитись від суду. Населений пункт в якому мешкав обвинувачений, знаходиться у прикордонній смузі, що підтверджує такий ризик. Крім того, обвинувачений може впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, один з яких свідок ОСОБА_7 вже змінив свої показання на відміну від тих, які він надавав під час досудового розслідування при проведенні з ним слідчого експерименту внаслідок того, що є фактично залежним від батька обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки щодня отримує від нього криничну воду для побутових потреб.

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає, що будь-який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти вище переліченим ризикам, а застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 може негативно вплинути на цілі кримінального провадження.

З приводу доводів захисту, суд вважає їх не спроможними, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, тому вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, п. 20-5 перехідних положень КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів до 24 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства до Одеського апеляційного суду.
Суддя: ОСОБА_1