Дата документу 19.08.2022 Справа № 554/7628/22
Провадження № 1-кс/554/9130/2022
У Х В А Л А
19 серпня 2022 року м. Полтава
Досудовим розслідуванням встановлено, що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області проведені заходи державного контролю за використанням та охороною земель земельної ділянки орієнтовною площею 0,2512 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, на розі пр-ту Тракторобудівників (603 мікрорайон).
Фактично площа зазначеної земельної ділянки орієнтовно становить 0,2512 га. В`їзд на територію земельної ділянки проводиться з пр-ту Тракторобудівників, через шлагбаум, поруч з яким розташована будівля контрольно пропускного пункту. Зазначена земельна ділянка по периметру обладнана освітленням та камерами відеоспостереження.
Відповідно до Рішення № 1293 від 13.09.2000 ППФ «Альянс» надано дозвіл на проектування та будівництво відкритої автомобільної стоянки по вул. (Тимурівців) ОСОБА_4 , на розі пр-ту Тракторобудівників (603 мікрорайон).
На підставі рішення від 30.10.2002 ППФ «Альянс» надана в оренду земельна ділянка площею 1361,0 кв.м. по вул. (Тимурівців) ОСОБА_4 , на розі пр-ту Тракторобудівників (603 мікрорайон) строком до 01.10.2012 в межах, визначених договором оренди земельної ділянки від 26.10.2000 для експлуатації та обслуговування цілодобової відкритої автостоянки.
Під час проведення досудового розслідування, 04.07.2022 у період часу з 11:30 год. по 12:30 год. на території зазначеної ділянки дізнавачем сектору дізнання Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що в`їзд на територію зазначеної земельної ділянки здійснюється з пр-ту Тракторобудівників через шлагбаум. Також в ході огляду встановлено, що земельна ділянка має часткову огорожу, що представляє собою металеву секційну панель. По периметру, земельна ділянка обладнана металевими опорами зовнішнього освітлення та камерами відеоспостереження. Також неподалік в`їзду, біля шлагбауму знаходиться одноповерхова будівля, що обшита металопрофілем, має металопластикові вікна та металеві двері. З внутрішньої сторони земельної ділянки на металевих секційних панелях є цифрові таблички кількістю 57 штук, що представляють собою позначення паркувальних місць для автомобілів, точна кількість паркувальних місць не встановлена, оскільки на земельній ділянці, Харківською тепловою мережею проводяться ремонтні роботи по заміні трубопроводів, та на земельній ділянці є траншеї та пагорби із ґрунту, що не уможливлює пересування по земельній ділянці. У зв`язку із чим, робота автостоянки в цілях комерційної діяльності пов`язаної із охороною автотранспорту не здійснюється.
Таким чином, встановлено, що земельна ділянка орієнтовно площею 0,2512 га використовується невстановленими особами у комерційних цілях для охорони автотранспорту без дозвільних документів, що підтверджують право власності, користування або оренди та не виконані норми ст.ст. 123, 124, 125 Земельного кодексу України, що привело до порушення п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а саме: до самовільного зайняття земельної ділянки, що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 21 жовтня 2021 року № 589-ДК/573/АО/10/01/-21, та Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 22 жовтня 2021 року № 589-ДК/628/АП/09/01/-21.
Виявлені речові докази поміщено до полімерних пакетів, які герметично запаковано, підписано понятими та несанкціонований доступ до їх вмісту відсутній.
Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку предмети - є предметами, що мають суттєве значення по вказаному кримінальному провадженню. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує певного часу.
На підставі викладеного, прокурор просить задовольнити клопотання.
В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Досудовим розслідуванням встановлено, що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області проведені заходи державного контролю за використанням та охороною земель земельної ділянки орієнтовною площею 0,2512 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, на розі пр-ту Тракторобудівників (603 мікрорайон).
Прокурором доведено, що майно вилучене під час проведення обшуку 15.08.2022 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене під час ошуку від 15.08.2022 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Виконання зазначеної ухвали покласти на дізнавача, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1