Справа № 178/1181/22
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2022 року за №0000081 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Межова, Межівського район, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.ч.1,4 ст.358 КК України, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , на початку квітня місяця 2022 (більш точного часу в ході досудового розслідування не виявилось можливим встановити), перебуваючи у смт. Межова, Синельниківського (Межівського району), Дніпропетровської області, достовірно знаючи порядок отримання офіційного документу - водійського посвідчення, маючи злочинний умисел, направлений на придбання, а в подальшому на використання завідомо підробленого документу, за грошову винагороду у не встановленої в ході досудового розслідування особи, через мережу інтернет замовив виговлення офіційного документу - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 . Того ж дня, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, під час спілкування з не встановленою в ході досудового розслідування особою, через мережу інтернет надав свій фотознімок, копію паспорту та ІНН для їх подальшого внесення до посвідчення водія з серійним номером № НОМЕР_1 від 30.05.2018 видане на ім`я ОСОБА_3 з відміткою про видачу офіційного документу у ТСЦ 3545.
Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи фотознімки ОСОБА_3 , та надані ним анкетні дані, підробила офіційний документ а саме посвідчення водія із серійним номером № НОМЕР_1 від 30.05.2018 видане на ім`я ОСОБА_3 з відміткою про видачу офіційного документу у ТСЦ 3545, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/22778-ДД від 04.08.2022 року, не відповідає за способом друку та спеціальним елементам захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення лицьового та зворотного боків посвідчення виготовлені способами струминного (за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера тощо) та термографічного (за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів тощо) друку, та направила поштою зазначене підробне посвідчення на адресу ОСОБА_3 .
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
Після отримання вищевказаного підробного посвідчення водія ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, почав використовувати посвідчення водія із серійним номером № НОМЕР_1 заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », під час керування транспортним засобом.
Так, 31 липня 2022 року близько 09 години 42 хвилин (більш точного часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим), проїжджаючи на автомобілі ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 по автошляху НОМЕР_3 повз стаціонарний пост "Криничанський" був зупинений інспекторами УПП, для перевірки документів, та при перевірці документів, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що даний документ є підробленим пред`явив працівникам поліції з метою підтвердження наявного права на керування транспортним засобом категорії «В» та «С» посвідчення водія із серійним номером№ НОМЕР_1 заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ. Своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином посвідчення водія є офіційним документом.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/22778-ДД від 04.08.2022 року, дане посвідчення не відповідає за способом друку та спеціальним елементам захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення лицьового та зворотного боків посвідчення виготовлені способами струминного (за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера тощо) та термографічного (за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів тощо) друку..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.ч.1,4 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.5 ст.27, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати у даному кримінальному провадженні складаються із вартості проведеної експертизи в сумі 1510,24 грн., які підлягають стягненню із обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1, 4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік,
за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 визначити міру покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання, призначивши іспитовий строк терміном 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/104-22/22778-ДД від 04 серпня 2022 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять гривень) грн. 24 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: посвідчення водія НОМЕР_4 від 30.05.2018 року, що видане на ім`я ОСОБА_3 ТСЦ 3545 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1