Справа № 681/418/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне кримінальне провадження № 0000242, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Титьків Шепетівського (колишній Полонський) району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1 КК України, -

встановив:

21 листопада 2021 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , висловлюючи в її адресу нецензурні слова та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, за що обвинуваченого постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29.11.2021 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

09 січня 2022 року приблизно 18:45 годині ОСОБА_7 в місці свого проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив щодо ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої, за що обвинуваченого постановою названого суду від 13.01.2022 року визнано винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

08 лютого 2022 року приблизно 19:00 годині ОСОБА_7 за вищевказаним місцем проживання втретє вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні на адресу потерпілої нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого для неї могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, за що постановою Полонського районного суду від 14.02.2022 року обвинуваченого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

19 березня 2022 року приблизно о 15:00 годині за місцем проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в черговий раз вчинив щодо ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме залякував потерпілу, погрожував фізичною розправою, висловлював словесні образи та приниження, внаслідок чого для ОСОБА_5 завдана шкода її психічному здоров`ю.

Вчиненням обвинуваченим вище зазначених епізодів домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , остання понесла психологічні страждання, а також для неї погіршилась якість життя, що виразилось, зокрема, у емоційному виснаженні та напруженості потерпілої, втрати нею позитивних емоцій, перебування у постійному пригніченому стані та втомі, втраті очікувань на спокійне, нормальне життя.

Вищевказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

У зв`язку із систематичним вчиненням ОСОБА_7 домашнього насильства 28.03.2022 року Полонським районним судом у справі № 681/233/22 ухвалено рішення, яким задоволено заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав обвинуваченого з покладенням на останнього на 6 місяців обов`язків у виді заборони ОСОБА_7 перебувати та наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що мешкають в АДРЕСА_1 .

Вказане рішення набрало законної сили та підлягало негайному виконанню з моменту його проголошення.

Разом з тим, будучи присутнім під час оголошення вищевказаного рішення суду отримавши його копію 30.03.2022 року, обвинувачений умисно не виконав обмежувальний припис, а саме, не виселився із зазначеного жилого будинку та продовжує в ньому проживати.

Такими діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України умисне невиконання обмежувального припису.

Вищенаведені та встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили суду, що обвинувачений зловживає спиртними напоями та коли перебуває в стані сп`яніння вчиняє в будинку сварки, висловлює образи, погрожує фізичною розправою, через що вони змушені були повідомляти в поліцію, працівники якої приїздили до їхнього місця проживання, після чого складали щодо ОСОБА_7 протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, які направлялись на розгляд до суду, котрий притягував обвинуваченого до адміністративної відповідальності за вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства, проте останній продовжував вчиняти таке насильство, зокрема, 19.03.2022 року він в черговий раз затіяв сварку, в ході якої залякував ОСОБА_5 , погрожував для неї фізичною розправою, висловлював словесні образи та приниження, внаслідок чого названа потерпіла понесла психологічні страждання, а також через систематичне вчинення обвинуваченим щодо неї домашнього насильства вона постійно перебуває у стресі, емоційному виснаженні та напруженості, у пригніченому стані та втомі, від чого втратила позитивні емоції, очікування на спокійне та нормальне життя.

Також потерпілі підтвердили, що після ухвалення Полонським районним судом 28.03.2022 року рішення щодо встановлення для ОСОБА_7 обмежувального припису, останній не виселяється та продовжує проживати з ними разом у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Показаннями обвинуваченого, котрий свою вину повністю визнав, пояснивши, що він дійсно вчиняв вище перелічені епізоди домашнього насильства щодо колишньої дружини, за що судом притягувався до адміністративної відповідальності, а також що не виконав вимоги обмежувального припису та продовжує проживати разом із потерпілими у вищезгаданому будинку, оскільки у нього немає будь-якого іншого житла, куди б він міг переселитись.

Даними постанов, винесених суддями Полонського районного суду ОСОБА_8 від 29.11.2021 року та ОСОБА_9 від 13.01. і 14.02.2022 року (а.с.173, 175, 171), згідно яких ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні щодо потерпілої ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Даними копій рішень Полонського районного суду від 28.03.2022 року (а.с.53-55, 71-72), котрі вказують на те, що обвинуваченому встановлено обмежувальний припис, за яким на нього покладено обов`язки у виді заборони протягом 6-ти місяців перебувати та наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що мешкають в АДРЕСА_1 , та що ОСОБА_7 копію цього рішення отримав 30.03.2022 року.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, мотиви і причини їх скоєння, ставлення ОСОБА_7 та його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки що настали, дані про особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, думки потерпілих, а також висновок органу пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття ОСОБА_7 в скоєних кримінальних правопорушеннях.

Обтяжуючими покарання обставинами суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо колишнього подружжя, особи похилого віку (потерпіла ОСОБА_5 ) та особи з інвалідністю (потерпілий ОСОБА_6 ).

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його похилий вік, наявність рухових обмежень, які настали після травми закритих переломів частин правої ноги, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів таке, що не пов`язане із реальним позбавленням волі, зокрема із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 вищезгаданим рішенням суду встановлено обмежувальний припис, а тому суд не вбачає за необхідне застосовувати до нього ще й обмежувальні заходи, передбачені ст.91-1 КК України.

Керуючись наведеним, ст.ст.370, 373, 374 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання:

за ст.126-1 КК України позбавлення волі строком на ОДИН рік;

за ст.390-1 КК України арешт строком на ДВА місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.

Відповідно до статей 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в ОДИН рік не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок суду обвинуваченим, прокурором, потерпілими може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копії вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: