Дата документу 27.04.2022 Справа № 331/5178/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/767/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/5178/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

16 серпня 2021 року приблизно о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у торгівельному залі ТОВ «РУШ» магазин «Єва» №113 за адресою: м.Запоріжжя, вул.Базарна, буд.11, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину таємно викрала майно, яке належить ТОВ «РУШ» вартістю 285 грн. 60 коп. без урахування ПДВ, сховавши його до сумки-рукзаку, який був у неї при собі. Після чого, ОСОБА_7 , пройшовши касову зону та не розрахувавшись за товар, залишила місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» магазин «Єва» №113 матеріальну шкоду на вказану суму.

16 вересня 2021 року в період часу з 05 години 05 хвилин до 05 години 15 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через незачинені двері зайшла до розташованої на першому поверсі палати №4 відділення травматології КНП «ЗОКДЛ» ЗОР за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.70, після чого, перебуваючи у палаті травматичного відділення, з тумби біля ліжка малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон вартістю 2100 грн., який належить його матері ОСОБА_8 , після чого через відкрите вікно зникла з місця вчинення злочину разом із викраденим майном, спричинивши таким чином ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

04 листопада 2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у під`їзді №5 вхід до якого вільний, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, буд.71, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі сходового майданчику зазначеного під`їзду намагалась таємно викрасти майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , вартістю 1322 грн. 75 коп., чим намагалась спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони ОСББ «Башта-2017».

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Їй призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2021 року остаточно призначено покарання у виді 1 року 5 днів позбавлення волі.

Вирішено питання про запобіжний захід, початок строку відбування покарання та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачена просила переглянути вирок та врахувати, що вона є матір`ю одиначкою, має неповнолітню дитину, яка перебуває у дитячому будинку, а потерпілі не мають до неї претензій. Також зазначила про відсутність у неї умислу на викрадення велосипеда, оскільки раніше їй дозволили взяти цей велосипед у зв`язку із ремонтом у під`їзді.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просила апеляційну скаргу залишити без задоволення через безпідставність наведених у ній доводів, а вирок суду залишити без змін як законний та обґрунтований.

Від захисника ОСОБА_10 надійшло клопотання про відкладення судового засідання через запровадження воєнного стану. Разом з тим, з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності її захисника, а також з огляду на те, що участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, заявлені захисником причини неявки в судове засідання не є поважними, оскільки захисник перебуває у м.Запоріжжі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути провадження за відсутності захисника.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію обвинуваченої, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила пом`якшити призначене їй покарання; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачена фактично просила пом`якшити призначене їй покарання, вважаючи його суворим.

Проте колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження, не може погодитися із такими доводами та вимогами обвинуваченої виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до нетяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які б обтяжували покарання, судом встановлено не було.

При цьому судом також обґрунтовано прийнято до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не має міцних соціальних зв`язків, а також постійного місця проживання, офіційно не працевлаштована, не має постійного джерела доходу. Крім того, обвинувачена раніше судима за вчинення умисного корисливого злочину. У даній справі обвинуваченою вчинено три епізоди злочинної діяльності в період невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2021 року.

Така поведінка обвинуваченої ОСОБА_7 свідчить про її схильність до вчинення злочинів та очевидне небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Відтак, з огляду на дані про особу обвинуваченої, кількість епізодів злочинної діяльності, колегія суддів не вбачає підстав вважати явно несправедливим призначене обвинуваченій покарання через суворість. При цьому за ч.2 ст.185 КК обвинуваченій призначено покарання у виді позбавлення волі на строк, що є мінімально можливим за санкцією даного кримінального закону.

На переконання колегії суддів, призначене обвинуваченій покарання є співмірним її протиправним діянням, достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставини, на які посилалася обвинувачена в своїй апеляційній скарзі, не виправдовують її злочинної діяльності та не дають підстав для пом`якшення призначеного їй покарання. Крім того, судова колегія відзначає, що дитина обвинуваченої через антисоціальну поведінку останньої перебуває на утриманні держави в дитячому будинку. А тому наведені заперечення апеляційної скарги в цій частині до уваги апеляційним судом не приймаються.

Відсутність з боку потерпілих претензій до обвинуваченої, на що йде посилання в апеляційній скарзі, за встановлених у справі обставин не може вплинути на вирішення питання про призначення покарання.

Отже переконливих аргументів, які би доводили явну несправедливість покарання, призначеного обвинуваченій за вироком суду, в апеляційній скарзі не наведено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої про відсутність у неї умислу на викрадення велосипеда, то колегія суддів їх не перевіряла.

При цьому колегія суддів виходила з того, що відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечувала обставини вчинення правопорушень, про що надала відповідні покази.

Суд першої інстанції виходячи з правової позиції обвинуваченої ОСОБА_7 , яка повністю визнала себе винною та не оспорювала фактичні обставини кримінального провадження, а також думки учасників провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися. При цьому суд роз`яснив учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченій, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_7 надала свою згоду на розгляд кримінального провадження в такому порядку, а тому не вправі оскаржувати вирок в частині фактичних обставин справи.

Відтак, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, то апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4