Справа № 168/243/16-к
Провадження № 1-кп/168/1/22
У Х В А Л А

27 липня 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 15 серпня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

В судовому засіданні 27 липня 2022 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи, проведення якої доручити експертам Волинського НДЕКЦ МВС України. Клопотання мотивує тим, що судом призначено та проведено інженерно-транспортні експертизи. За результатами дослідження в судовому засіданні висновку інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-21/8275-ІТ від 06 грудня 2021 року встановлено, що висновок вказаної експертизи суперечить висновку інженерно-транспортної експертизи від 04 січня 2016 року № 28. На вирішення поставив питання аналогічні в перших двох експертизах.

На його думку, оскільки існують розбіжності у висновках експертиз, тому просив суд призначити проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Адвокат ОСОБА_5 ствердив, що ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 15 вересня 2021 року в даному кримінальному провадженні було призначено повторну судову інженерно-транспортну експертизу дослідження обставин і механізму ДТП, проведення якої було доручено експертам Волинського НДЕКЦ МВС України. Всі питання, винесені на експертизу, були погоджені із стороною обвинувачення. Вважає, що правова оцінка експертиз це повноваження суду, а не експерта. Вказав, що в призначенні комісійної експертизи немає потреби, а її призначення зумовить затягування розгляду справи, яка розглядається більше 7 років. Окрім того зазначив, що Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у даній справі звернуто увагу, що із наявних матеріалів справи на висновків експертів є всі можливості для суду з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із водіїв, а також чи не було причиною порушення зазначених Правил дорожнього руху одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Тому просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до частини 1статті 332 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підставі, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 статті 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в.т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертну дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Встановлено, що в ході судового розслідування кримінального провадження було проведено ряд експертиз, які міститься в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено інженерно транспортні експертизи від 04 січня 2016 року № 28 та №СЕ-19/103-21/8275-ІТ від 06 грудня 2021 року, які були досліджені судом.

Згідно зі статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Як встановлено, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість експертиз від 04 січня 2016 року № 28 та №СЕ-19/103-21/8275-ІТ від 06 грудня 2021 року, на які посилається прокурор, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, матеріали справи не містять. Висновки проведених експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено, а тому не має підстав для проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи.

З огляду на вище викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводились експертизи з означених питань, дослідженні інші докази, а оцінка їх висновків, показань, наданих в судовому засіданні, - є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Також суд наголошує, що в силу вимог частини 1 статті 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ (зокрема, справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Судом встановлено, що жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість проведення експертизи по кримінальному провадженню, наявністю суперечностей на які посилається прокурор, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, матеріали справи не містять. Висновки експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними. На думку суду, у поданому клопотанні прокурором не наведено належних та допустимих доказів щодо сумнівів у правильності висновків експертів у зв`язку з їх необґрунтованістю, не зазначено інших питань, які не вирішувались експертом. А правова оцінка експертиз є дискрецією суду в нарадчій кімнаті.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 101, 242, 332, 350 КПК України,

суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 15 серпня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1