СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5764/20
пр. № 1-кп/759/351/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Жмудь В.О.,

за участю секретаря Ящук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019 за № 0008184, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської обл., українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, розлучений, має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - Сердюк С.В.,

обвинувачений - ОСОБА_1 ,

захисник - Уманець С.Г.,

інші учасники провадження:

потерпіла - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 21.11.2019 приблизно о 16 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Майстер», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 5, розпочав розмову зі своєю дружиною ОСОБА_4 , яка працевлаштована у вказаному магазині продавцем, з приводу несплати аліментів. Під час зазначеного спілкування у ОСОБА_1 виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_1 вирішив нанести останній тілесні ушкодження. Відразу після цього, ОСОБА_5 з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , відчуваючи до останньої раптово виниклі неприязні відносини, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись від ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки, своєю рукою штовхнув потерпілу в плече, від чого остання втратила рівновагу, впала на підлогу та вдарилася коліном. 3 метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_1 знаходячись впритул біля ОСОБА_4 , кулаком своєї руки почав наносити множинні удари по обличчю останньої, яка відразу прикрила обличчя своїми руками. Внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4 п`ясних кісток та садна на тилі проксимальних фаланг 3-5 пальців, які за критерієм розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_4 і у них є двоє спільних неповнолітніх дітей. На той час він працював на посаді директора магазину «Майстер», що за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 5, де також працювала ОСОБА_4 . До магазину завжди приносять флаєри реклами, зазвичай вони їх не брали. Одного разу спортивна організація з футболу принесли флаєри реклами і він вирішив їх залишити. ОСОБА_4 флаєри реклами викинула у смітник, де він їх побачив. Ці події відбувалися 21.11.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. Він підійшов до ОСОБА_4 , яка була на своєму робочому місці з`ясувати це питання. ОСОБА_4 почала кричати, між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , розмахуючи руками, вдарилася рукою об металевий стелаж. Приміщення магазину розділене на зони, які розмежовуються металевими стелажами. Також вона нанесла йому кілька ударів по тілу, однак він її не бив та не штовхав. Конфлікт між ними відбувався у коридорі, з якого є двері на вулицю. Двері мають скло, однак, побачити, що відбувається у приміщенні, не можна. Він стояв обличчям до дверей і нікого не бачив. Свідків події не було і не могло бути. ОСОБА_4 викликала поліцію та швидку медичну допомогу. У той день він показав працівникам поліції не надавав. Також показав, що потерпіла ОСОБА_4 надала суду неправдиві відомості щодо причини конфлікту, між ними не було спору щодо невиплати аліментів. Заборгованість по аліментах відсутня. Крім того, потерпіла плутається у показаннях щодо нібито нанесеного їй тілесного ушкодження.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_1 . Вона працює у магазині «Майстер», що за адресою: м. Київ, вул. Олевська, 5. Події відбувалися ввечері напередодні слухання справи щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів. Коли вона перебувала на своєму робочому місці, мала 30 хв. перерви на обід, до неї підійшов ОСОБА_5 . Вона хотіла вийти з кабінету до торгового залу і він її штовхнув. Від поштовху вона впала на коліно, хотіла піднятися, почала кричати на нього, а він наніс їй удар по правій руці, якою вона прикрила обличчя. Свідком події була ОСОБА_6 , яка на той час працювала у сусідньому магазині і бачила все через вікно. Всі події, дату і куди ОСОБА_1 наніс їй удар - права чи ліва рука, вона не пам`ятає через стрес, який отримала у березні 2022 року, коли перебувала у м. Ірпінь і 06.03.2022 намагалася виїхати з дітьми з м. Ірпінь під час його окупації росією. ОСОБА_1 і раніше застосовував до неї фізичну силу, однак, вона поліцію вона не викликала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 допитана не була, у зв`язку з відмовою прокурора від допиту даного свідка.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, а також дослідивши зібрані в ході досудового розслідування докази, які ретельно перевірені в ході судового слідства, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.11.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила, що 21.11.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. у приміщені магазину «Майстер», що по вул. Олевська, 5 у м. Києві, отримала тілесні ушкодження внаслідок умисного побиття її ОСОБА_1 (т. 1 а.п. 93-94);

- протокол проведення слідчого експерименту від 31.01.2020 за участю свідка ОСОБА_6 та безпосередньо досліджений відеозапис даного експерименту у судовому засіданні, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 109-111, 112);

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.01.2020 за участю потерпілої ОСОБА_4 та безпосередньо досліджений відеозапис даного експерименту у судовому засіданні, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення стосовно неї (т. 1 а.п. 113-116, 117);

- висновок експерта № 042-148-2020 від 21.02.2020, відповідно до якого дані, які викладені у Висновку експертного дослідження № 041-3138-2019 від 22.11.2019 на ім`я ОСОБА_4 , з урахуванням даних, наданої медичної документації, свідчать про те, що у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: синець - на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4 п`ясних кісток; садна - на тилі проксимальних фаланг 3-5 пальців лівої кисті. Характер, морфологічні властивості, виявлених тілесних ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від щонайменш 4-кратної травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, тобто 21.11.2019, та не супроводжувались небезпечним для життя явищами. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден, синців, у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Виявлені у ОСОБА_4 ушкодження можуть бути спричинені при обставинах, на які вона вказує в ході допиту в якості потерпілої від 21.01.2020 та при проведені слідчого експерименту 21.01.2020 за її участю (т. 1 а.п. 104-108), суд дійшов таких висновків.

Ретельно проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_1 21.11.2019 приблизно о 16 год. 15 хв., знаходячись у магазині «Майстер», що по вул. Олевська, 5 у м. Києві, заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що показання потерпілої ОСОБА_4 не відповідають доказам, які досліджені у судовому засіданні, зокрема, щодо кількості нанесених їй ударів, не дослідження під час досудового розслідування версії про те, що потерпіла ОСОБА_4 могла отримати тілесні ушкодження внаслідок удару рукою об металевий стелаж, а також про відсутність свідка ОСОБА_6 під час подій, спростовуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, зокрема, висновком експерта та проведеними слідчими експериментами за участі свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 , яка була безпосередньо допитана у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 та ст. 67 КК України, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_1 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_1 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має двох неповнолітніх дітей, перебуває у складі добровольчого формування територіальної оборони, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання у Київській області, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Разом з тим, як вбачається зі змісту санкції ч. 1 ст. 125 КК України вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, було вчинене ОСОБА_1 21.11.2019 та з моменту його вчинення минуло більш ніж два роки.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Враховуючи, що з моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення минув диференційований у п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, перебіг давності не зупинявся, то ОСОБА_1 відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні.

Судові витрати за проведення експертизи, які підтверджуються розрахунком її вартості, підлягають стягненню з ОСОБА_1 , що (т. 1 а.п. 108).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49; ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_1 звільнити від призначеного за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 80 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя В.О. Жмудь