Провадження № 1-кп/679/37/2022
Справа № 679/164/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000027 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин, Хмельницької області, громадянина України, українця, колишнього військовослужбовця Збройних Сил України, номер обслуги 6-ї грами другого артилерійського взводу четвертої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Нетішинського міського суду від 21.02.2022 року за ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

в скоєнні кримінального проступку передбаченого ст.126-1 КК України.,

В С Т А Н О В И В:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи з 15 вересня 2021 року, прийнятим на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №175-РС від 15 вересня 2021 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 6-ї грами другого артилерійського взводу четвертої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до ст. ст. 3, 27, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені, Законом України Х548-ХІУ від 24 березня 1999 року, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом із тим, ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства в період часу з 05 лютого 2021 року по 06 січня 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, на побутовому ґрунті, систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних, фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Так, 05 лютого 2021 року, близько 21 години 29 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме, умисні дії психологічного та економічного характеру. Зокрема, ображав ОСОБА_4 , словами нецензурної лайки та вимагав гроші на алкоголь. Своїми умисними діями ОСОБА_5 , завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 .

Внаслідок вищевказаних дій, 17 лютого 2021 року постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області гр. ОСОБА_5 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 26 квітня 2021 року близько 14 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою для своєї матері ОСОБА_4 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство.

Внаслідок вищевказаних дій, 14 червня 2021 року постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області гр. ОСОБА_5 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Поряд з цим, 24 липня 2021 року близько 21 години 34 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , шарпав за одяг та ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_4 , погрожував їй фізичною розправою, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство.

Внаслідок вищевказаних дій, 18 серпня 2021 року постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області гр. ОСОБА_5 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 06 січня 2022 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , що виражалося висловлюваннями словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого своїми умисними діями ОСОБА_5 , завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №14 (по стройовій частині) від 24 січня 2022 року солдата ОСОБА_5 виключено із списків особового складу військової частини та звільнено із військової служби за контрактом за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», через службову невідповідність.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладена 28 січня 2022 року між потерпілою в кримінальному провадженні №0000027 ОСОБА_4 та підозрюваним у цьому ж провадженні ОСОБА_5 .

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин .

Також сторони узгодили застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід передбачений п.5.ст 91-1 КК України у вигляді направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходив з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які були йому роз`яснені судом.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладена угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин передбачений ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком і карається зокрема громадськими роботами.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним 28 січня 2022 року, укладену між потерпілою в кримінальному провадженні №0000027 ОСОБА_4 та підозрюваним у цьому ж провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань, призначеного за даним вироком та за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.02.2022 року 230 (двісті тридцять) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід передбачений п.5.ст 91-1 КК України у вигляді направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1