Справа № 361/4690/19
Провадження № 1-кп/361/200/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000065 від 10 лютого 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заворичі Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме те, що 10 лютого 2019 року приблизно о 04 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після наїзду на пішохода ОСОБА_8 цим автомобілем, яким він керував на 40 км+600 м автодороги сполученням «Київ-Чернігів» неподалік с. Скибин Броварського району Київської області, усвідомлюючи те, що своїми протиправними діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, оскільки останній в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати потерпілому ОСОБА_8 допомогу, ОСОБА_6 не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався чи потерпілий ОСОБА_8 потребує допомоги, байдуже поставився до наслідків для останнього, не зупинив негайно транспортний засіб і не залишився на місці пригоди, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не доставив потерпілого до закладу охорони здоров`я, ніяких заходів по наданню допомоги не вжив, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не записав прізвища та адреси очевидців, не зачекав прибуття поліцейських, натомість, з метою уникнення відповідальності, залишив місце пригоди, хоча мав можливість і повинен був прийняти міри по наданню допомоги потерпілому ОСОБА_8 , чим порушив вимоги п. п. 2.10. а), г), д) Правил дорожнього руху, в яких зазначено, що «в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а у разі відсутності можливості вжити зазначених заходів -звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 14.03.2019 року №59/75 смерть ОСОБА_8 настала від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів. Численні переломи кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо при зіткненні автомобіля, що рухався, з пішоходом.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Заявлене клопотання обвинувачений ОСОБА_6 підтримав, просив суд його задовольнити, погодився на його звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання.
Потерпілий та його представник заперечили проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к зазначено: «…суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини другої статті 12 КК України в редакції, чинній на день вчинення кримінального правопорушення, таке правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КК України, як в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи в суді, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, зокрема, якщо з дня вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Разом із тим відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Також суд враховує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду.
У зв`язку з тим, що з моменту вчинення 10 лютого 2019 року інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення до моменту розгляду справи судом кримінального провадження закінчився передбачений законом трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 135 КК України, перебіг строків давності не переривався, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого підлягає до задоволення.
Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.
Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).
Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову, суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадку закриття кримінального провадження.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 128, 284-286, 288, 369, 372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 10 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 ,- закрити.
Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1