Справа № 750/1373/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/349/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000066 від 07.08.2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено відраховувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розстановки сил та засобів роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 06.08.2020 до 07.09.2020 поліцейській вказаного Управління ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у складі екіпажу «Вікінг 151» на службовому автомобілі марки «Мітсубіші Аутлендер», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснювали нагляд за безпекою дорожнього руху та охорону громадського порядку у м. Чернігові.

Під час виконання вищевказаними працівниками поліції своїх службових обов`язків 07.08.2020 близько 01 год.00 хв. ними виявлено дорожньо-транспортну пригоду за участю ОСОБА_6 , який керуючи автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , біля будинку №139 по проспекту Перемоги в м. Чернігові здійснив наїзд на стовп вуличного освітлення з дорожнім знаком.

Перебуваючи на місці події, поліцейський ОСОБА_9 з метою з`ясовування обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди, перевірки документів та відібрання пояснень, підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився неподалік місця ДТП біля будівлі Деснянського районного суду м. Чернігова, розташованої за адресою м. Чернігів, проспект Перемоги, 141.

У ході спілкування з ОСОБА_9 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою приховування своєї причетності до вчинення дорожньо-транспортної пригоди та уникнення адміністративної відповідальності почав йти в невідомому напрямку, на законну вимогу поліцейського ОСОБА_9 не покидати місце пригоди не реагував та у відповідь почав погрожувати ОСОБА_9 фізичною розправою та висловлюватися нецензурною лайкою в бік останнього.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , який був одягнутий у форму поліцейського, є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки поліцейського, на його законні вимоги припинити протиправні дії щодо погроз в бік працівника правоохоронного органу та не покидати місце пригоди не реагував і продовжував зухвало себе поводити з явною неповагою до правоохоронних органів.

ОСОБА_6 , перебуваючи безпосередньо біля поліцейського ОСОБА_9 , маючи прямий умисел заподіяти працівнику правоохоронного органу під час несення служби тілесні ушкодження, умисно наніс останньому один удар рукою в область щелепи та не менше двох ударів в область тулубу, після чого схопив ОСОБА_9 за праву руку та повалив на асфальтне покриття, у результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу підборіддя, саден лівої скроневої ділянки, обох ліктьових та обох колінних суглобів, пошкодження зв`язок правого плечового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просив скасувати вказаний вирок суду та закрити кримінальне провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а зібрані у справі докази не вказують на наявність у його діях умислу на спричинення тілесних ушкоджень інспектору патрульної поліції.

Зокрема, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не були свідком обставин його затримання та не повідомляли про протиправність його дій.

Свідок ОСОБА_20 показав, що прямих ударів по відношенню до потерпілого він не бачив, вказав, що садна він міг отримати в результаті падіння потерпілого та обвинуваченого під час затримання.

Свідок ОСОБА_21 повідомила про факт ДТП та падіння поліцейського та ОСОБА_6 на землю.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , хоча і були очевидцем подій, проте зазначили, що жодних протиправних дій з боку ОСОБА_6 по відношенню до поліцейського не було.

Звертає увагу, що свідок ОСОБА_24 обвинуваченого в залі суду не впізнав, а його показання, надані в судовому засіданні, різняться з обставинами, на які вказував останній під час проведення слідчого експерименту.

Виходячи зі змісту висновку судово-медичної експертизи та показань свідка ОСОБА_24 щодо падіння потерпілого разом з обвинуваченим на землю, можна стверджувати про отримання тілесних ушкоджень з висоти власного зросту. Також даним висновком виключається факт заподіяння тілесних ушкоджень в область обличчя.

Свідок ОСОБА_25 підтвердив своє перебування на місці його затримання, також підтвердив показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які були присутні під час затримання. Також вказаний свідок спростував обставини щодо заподіяння навмисних тілесних ушкоджень будь-кому із поліцейських. Підтвердив факти, які були зафіксовані на бодікамеру, зокрема, факт затримання та застосування до нього спецзасобів, при цьому зазначив, що жодних навмисних тілесних ушкоджень він нікому не наносив.

На думку апелянта, судом 1 інстанції невірно взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_9 , який, окрім іншого, повідомив, що прямих навмисних тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 не отримував, вказуючи на сумбурність та окремі припущення. В ході слідчого експерименту потерпілий повідомив про силове протистояння між останнім та ОСОБА_6 , в результаті якого потерпілим могли бути отримані тілесні ушкодження.

Переглянутим відео також не встановлено факту нанесення ним умисних тілесних ушкоджень потерпілому. Крім того, на думку апелянта, на відео зафіксовані обставини, які можуть свідчити про фабрикування справи відносно нього та уникнення працівниками поліції відповідальності за перевищення службових повноважень, а так само отримання тілесних ушкоджень через дії іншої особи. Також на відео зафіксовано як потерпілий повідомляє медичному працівнику про отримання тілесного ушкодження у виді забою руки в наслідок падіння під час затримання, проте, про отримання будь-яких тілесних ушкоджень в область обличчя останній не повідомляє.

Також вказує, що матеріалами провадження та відеофайлами не підтверджено обставин вчинення протиправних дій з боку свідка ОСОБА_25 по відношенню до працівників поліції, який, окрім іншого, за такі дії не був притягнутий до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Враховуючи вказані вище обставини, апелянт вважає, що не було встановлено факту нанесення навмисних тілесних ушкоджень потерпілому, так як ним було отримано ряд ушкоджень в результаті адміністративного затримання ОСОБА_6 під час падіння на землю та застосування до нього спец засобів.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений змінив апеляційні вимоги, не оспорюючи кваліфікації дій та доведеність його вини, просив вирок суду в частині призначеного покарання змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України. Захисник підтримав змінені вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення змінених апеляційних вимог обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, погодився з фактичними обставини, викладеними у обвинувальному акті та вироку суду 1 інстанції. У скоєному щиро кається та засуджує свою поведінку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, правильність кваліфікації його дій в зміненій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, доводи стосовно суворості призначеного покарання, колегія суддів знаходить слушними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, вчинене проти авторитету органів державної влади, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він має постійне місце проживання, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин, що його пом`якшують, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також те, що виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі, однак не в повній мірі врахував усі ці обставини, зокрема, дані про особу обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 408 КПК України, підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, пом`якшення призначеного покарання, якщо воно за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Зокрема, як встановлено судом апеляційної інстанції, і наразі враховується колегією суддів, обвинувачений вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, з приводу скоєного жалкує, засуджує свою поведінку.

Згідно інформації, наявної в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має батька пенсійного віку.

Згідно характеристики Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Іскра добра», ОСОБА_6 з перших днів повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, розпочав займатися волонтерською діяльністю. Зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.

Висновком органу з питань пробації встановлено середній рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі, він не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував йому завдану злочином шкоду, жодних претензій він до обвинуваченого не має.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України, при вирішенні питання про спосіб відбування покарання, суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, може прийти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням.

З урахуванням вище вказаних обставин, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком, що, на переконання колегії суддів стане достатнім і необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. І таке покарання, на думку суду апеляційної інстанції, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання - зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2022 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.345 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4