Справа № 274/1351/22
Провадження №1-в/0274/280/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобаново Джанкойського району АР Крим, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, до засудження не працював, раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" звернувся до суду з письмовим клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання обґрунтоване тим, що вину в скоєному злочині він визнає повністю, в скоєному щиро кається, призначене покарання вважає справедливим.

В судовому засідання засуджений заяву підтримав, просив звільнити його від відбування покарання умовно - достроково. Додатково пояснив, що не мав можливості працювати та отримати заохочення у Бердичівському виправному центрі №108, оскільки хворів та 7 місяців проходив лікування від туберкульозу.

Захисник заяву засудженого про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підтримала. Висловила думку, що наявні усі підстави для умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 , оскільки останній відбув більше ніж 2/3 призначеного строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того просила врахувати, що під час перебування ОСОБА_8 на лікуванні, він, з його слів, виконував роботи, якій йому доручали представники мед закладу. Також просила врахувати, що засуджений має незначний строк покарання, який залишився до кінця, а також врахувати стан його здоров`я.

Представник ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" заперечив щодо задоволення заяви засудженого та вказав, що останній характеризується посередньо, допустив одне порушення вимог режиму утримання, однак до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до праці не залучався, у зв`язку із хворобою та проходженням лікування поза межами установи, не виявляє бажання займатися соціально корисною працею.

На думку прокурора заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню, оскільки останні заохочення, які отримав засуджений, були отримані ним ще до застосування до нього ст. 82 КК України, після цього він не отримав жодного заохочення, не працює, характеризується посередньо.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

ОСОБА_8 засуджений 15.02.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2021 року, згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину строку покарання замінено на 11 місяців 24 дні обмеження волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2021 року виправлено описку в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2021 року та постановлено вважати вірним строк заміненої невідбутої частини строку покарання в порядку ст. 82 КК України, який становить 1 рік 9 місяців 24 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.04.2021 року засудженому ОСОБА_8 було зараховано в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 17.02.2021 по 15.04.2021 з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Початок строку: 11.12.2018 року (для позбавлення волі); початок строку: 15.04.2021 року (для обмеження волі); кінець строку: 17.10.2022 року, відбув 2/3 строку покарання 17.06.2021 року.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі з 14.12.2018 року. За час утримання в СІЗО м. Київ характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.

З 27.02.2019 року відбував міру кримінального покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» За час відбування покарання характеризувався позитивно. Порушень режиму відбування покарання не допускав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці сім разів заохочувався адміністрацією установи.

З 15.04.2021 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)» За час відбування покарання характеризується посередньо. Не заохочувався. Порушення вимог режиму відбування покарання не допускає. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них задовільно. За станом здоров`я не працевлаштований. У відношенні до засуджених неконфліктний підтримує стосунки із засудженими різної категорії спрямованості. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Свій зовнішній вигляд, спальне місце, при ліжкову тумбочку утримує в охайному вигляді. Дотримується вимог санітарії та особистої гігієни. Не приймає участь в неоплатних роботах по благоустрою місць обмеження волі та поліпшенню комунально-побутових умов. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує регулярно шляхом телефонних розмов. Займається по програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» програму не виконує. Вину у скоєному злочині визнає, зі слів щиро розкаюється. Позову згідно вироку суду не має. На профілактичних обліках не перебуває.

Згідно з повідомленням ДУ «Бердичівський виправний центр №108» №8-901 від 29.03.2022 року та листом директора КНП «Обласний протитуберкульозний диспансер Житомирської обласної ради» №265 від 12.04.2022 року, засуджений ОСОБА_8 з 03.06.2021 року по 11.01.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в протитуберкульозному диспансері. Під час лікування правил внутрішньо-лікарняного розпорядку не порушував, до суспільно корисних робіт не залучався, у зв`язку з тим що такі роботи в закладі не передбачені.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим певного строку покарання, який визначний в частині третій цієї статті, а також, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, суд враховує те, що засуджений ОСОБА_8 , хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, однак за період відбування покарання в виправному центрі характеризується посередньо, не має жодного заохочення, не приймає участь в неоплатних роботах по благоустрою місць обмеження волі та поліпшенню комунально-побутових умов та не виявляє бажання займатися цими роботами.

Посилання захисника та засудженого на працевлаштування ОСОБА_8 та позитивну характеристику останнього за попереднім місцем відбування покарання, то слід зауважити, що його попередня поведінка була врахована судом при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що і дало можливість суду застосувати таку пільгу. Крім того, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не лише за обмежений період.
Суд приймає до уваги та погоджується із доводами сторони захисту в тому, що засудженого не було працевлаштовано у зв`язку з його станом здоров`я, однак слід зауважити, що своє ставлення до праці засуджений міг проявити на роботах з благоустрою виправного центру і прилеглих до нього територіях, а також шляхом поліпшення житлово-побутових умов засуджених або виконуючи допоміжні роботи із забезпечення виправного центру продовольством. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, засуджений не виявляє бажання займатися безоплатною суспільно-корисною працею, хоча, як повідомив суду представник виправного центру, засудженим пропонується різна робота, в тому числі, з врахуванням їх стану здоров`я.
Посилання захисника на поганий стан здоров`я засудженого, у зв`язку з чим його було госпіталізовано, то суд вважає за необхідне вказати, що стан здоров`я засудженого не є тією обставиною, з якою Закон пов`язує можливість умовно дострокового звільнення. В разі наявності відповідних підстав засуджений може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання в порядку ст. 84 КК України.
Посилання засудженого на те, що він перебував у лікувальному закладі, а тому не міг працювати та отримати заохочення, то суд вважає за необхідне вказати, що засуджений ОСОБА_8 прибув до виправного центру №108 15.04.2021 року, з 03.06.2021 року був госпіталізований до протитуберкульозного диспансеру, де проходив лікування до 11.01.2022 року, звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення 18.03.2022 року. Таким чином, дійсно значний проміжок часу засуджений перебував на лікуванні поза межами установи виконання покарань, але загалом протягом п`яти місяців, які він перебував в виправному центрі (з 15.04.2021 по 03.06.2021 та з 11.01.2022 по день розгляду клопотання про умовно дострокове звільнення) він не отримав жодного заохочення та не виявив бажання працювати або бути залученим до іншої суспільно корисної праці.
За наведених умов суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому його заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_1