Справа №195/842/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 01 лютого 2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, із загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- 01.11.2021 засуджений Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/144/21 від 01.11.2021 року за скоєння кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді 100 годин громадських робіт.
14.12.2021 року до Нікопольського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження суду №195/1903/21/2258/2021 від 06.12.2021 року про виконання вказаного вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили, щодо засудженого ОСОБА_3 .
20 грудня 2021 року ОСОБА_3 перебуваючи у Нікопольському районному відділі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому по вул. Лесі Українки, № 51 в смт. Томаківка Дніпропетровської області, відповідно до вимог ст.ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, був особисто ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання за даним вироком суду, та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що, ним особисто складено підписку на підставі п.7 глави 2 розділу ІV Порядку здійснення нагляду та проведенням соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5 (надалі Порядок).
В цей же день, тобто 20.12.2021 року засудженому ОСОБА_3 під особистий розпис вручено направлення за вихідним № 21/36/4150-21 на відбування громадських робіт до Мирівської сільської територіальної громади на підставі п.4 глави 2 розділу VІІ Порядку.
Розпорядженням сільського голови Мирівської сільської ради територіальної громади №135 від 20.12.2021 року засудженому ОСОБА_3 визначено виконання громадських робіт у вигляді благоустрою території Мирівської сільської територіальної громади, які підлягають виконанню з 21 грудня 2021 року.
На виконання вищезазначеного вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі №195/144/21 від 01.11.2021 року та розпорядження сільського голови Мирівської сільської ради територіальної громади №135 від 20.12.2021 року, на підставі п.6 глави 2 розділу VІІ Порядку, складено 21.12.2021 року «Графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 » на період з 21.12.2021 по 31.12.2021 р.р., відповідно до яких встановлена кількість годин відпрацювання громадських робіт щоденно з 08.00 год. до 12.00 год. та визначено види суспільно корисних робіт: прибирання території на території громади. У період з 21.12.2021 по 31.12.2021 р.р., засуджений ОСОБА_3 відпрацював лише 12 годин громадських робіт.
З метою повного відбування покарання у вигляді громадських робіт, засудженому ОСОБА_3 продовжено термін відпрацювання громадських робіт та на підставі п.6 глави 2 розділу VІІ Порядку, складено 04.01.2022 року «Графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 » на період з 04.01.2022 по 31.01.2022 р.р., відповідно до якого встановлена кількість годин відпрацювання громадських робіт щоденно з 08.00 год. до 12.00 год. та визначено види суспільно корисних робіт: прибирання території громади.
Засуджений ОСОБА_3 , будучи особисто ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного йому покарання, умисно, незаконно, з метою ухилення від відбування покарання, не маючи поважних причин, в період з 04.01.2022 по 31.01.2022 р.р., відпрацював лише 10, 11, 12, 13 та 14 січня 2022 року, тобто 20 годин та ухилився від подальшого відбування кримінального покарання у виді громадських робіт визначених вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/144/21 від 01.11.2021 року.
Засуджений ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну бездіяльність, будучи особисто ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного йому покарання, умисно, незаконно, з метою ухилення від відбування покарання, не маючи поважних причин, в період з 21.12.2021 по 31.12.2021 р.р., з 04.01.2022 по 31.01.2022 р.р., в період часу з 01.02.2022 по 23.02.2022 року, в період часу з 01.03.2022 по 24.03.2022 року, в період часу з 01.04.2022 по 30.04.2022 року, в період часу з 02.05.2022 по 24.05.2022 року відповідно графіків не відпрацював 68 годин та ухилився від подальшого відбування кримінального покарання у виді громадських робіт визначених вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/144/21 від 01.11.2021 року, шляхом умисного невиконання обов`язку безоплатно виконувати встановлені «Графіком виходу на роботу засудженого» від 21.12.2021р., 04.01.2022р., 01.02.2022р., 01.03.2022р., 01.01.2022р., 02.05.2022р., за вищевказаний період суспільно корисних робіт, що виразилося в свідомій бездіяльності, яка полягала у нез`явленні для виконання подальших робіт та прямій, особисто неодноразово висловленій відмові виконувати такі роботи.
Таким чином, станом на даний час засуджений ОСОБА_3 не відпрацював та ухилився від подальшого відпрацювання 68 годин призначених вказаним вироком суду кримінального покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, що знайшло своє відображення в табелях виходу на роботу засудженого за період часу з 21.12.2021 по 31.12.2021, з 04.01.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.02.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.03.2022 по 24.03.2022р.р., з 01.04.2022 по 30.04.2022р.р., з 02.05.2022 по 24.05.2022р.р. чим порушив порядок та умови відбування покарання, ухиляючись від його відбування.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_4 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності вказаного захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, наявність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту, на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю, або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Судом також застосовується ч.1 ст.72 КК України, яка передбачає, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а отже фактично 68 не відбутим годинам громадських робіт відповідає 8 днів арешту.
Отже, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання судом враховується положення ст.ст. 71,72 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Відповідно до ст. 72 КК України перевести 68 годин громадських робіт відповідно - 8 днів арешту.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2021 р. призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 8 днів арешту.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

17.06.2022