Справа№ 693/507/21
Провадження № 1-кс/693/81/22
У Х В А Л А

іменем України

05.05.2022 суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків клопотання начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4

особа, стосовно якої передбачається застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_3
адвокат ОСОБА_5
законний представник ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Жашківського районного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000027 від 03.03.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.05.2022 року прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_3 .
На думку прокурора зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на більш м`який, тобто передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, є неможливим, оскільки ОСОБА_3 згідно з висновком експерта виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки. Передання його на піклування буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки та створить передумови для повторного вчинення останнім насильницьких дій відносно осіб, з якими він проживає.
Прокурор звернув увагу, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 132 від 14.04.2021 амбулаторне лікування показало низьку ефективність, ОСОБА_3 виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Крім того, на теперішній час судом допитано потерпілого, свідка, покази яких підтвердили обґрунтованість обвинувачення. Під час цього допиту ОСОБА_3 не спростовував обставини, викладені потерпілим та свідком.

Тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, терміном на 60 днів.
У свою чергу захисник ОСОБА_5 надав клопотання про заміну запобіжного заходу з переданням ОСОБА_3 на піклування його матері ОСОБА_6 . При цьому в клопотанні адвокат посилається на можливість заміни тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор звернув увагу, що відповідно до приписів ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані судом лише два запобіжні заходи, а саме передання на піклування з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.
ОСОБА_3 підтримав свого захисника, повідомив, що почуває себе добре та хоче до дому.
У судовому засіданні брала участь лікар, під наглядом якої знаходиться ОСОБА_3 завідувач відділенням Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» лікар-психіатр ОСОБА_7 .
Лікар зазначила, що ОСОБА_3 почуває себе добре, зривів не допускає, знаходиться під постійним наглядом, регулярно приймає ліки. На питання суду пояснила, що лікування включає у себе прийняття ліків у формі таблеток та інєкцій.
На питання прокурора вказала, що стан ОСОБА_3 з моменту поміщення до лікарні на сьогодні не змінився.
На питання суду зазначила, що, на її думку, лікування ОСОБА_3 в амбулаторних умовах неможливе, можливо лише пом`якшення режиму перебування у психіатричному стаціонарі.
Також лікар зазначила, що враховуючи воєнний стан в державі, лікувальний заклад забезпечив безпечні умови для пацієнтів, пацієнти в необхідному обсязі забезпеченні ліками, їжею тощо.
На запитання суду законний представник ОСОБА_3 повідомила, що вона має можливість піклуватися про ОСОБА_3 , але не пояснила, як забезпечить таке піклування, враховуючи, що має постійне місце роботи. ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 раніше і сам ходив до лікаря та отримував ліки, тому вона не вбачає перешкод для лікування в амбулаторних умовах. Щодо пояснень лікаря-психіатра зазначила, що все ж вбачає за можливе лікувати ОСОБА_3 амбулаторно.
Суд бере до уваги, що відповідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_3 не має на теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, що перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Крім того, експерт зазначив про низьку ефективність проти рецидивного лікування в амбулаторних умовах.
Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
За ч. 1 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Поміщення особи у психіатричному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Нормою ст. 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Аналізуючи питання того, чи є у провадженні наявними ризики регламентовані ст. 177 КПК України суд враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу уперше, та на даний час встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Крім того, згідно з даними висновку судового - психіатричного дослідження, встановлено, що ОСОБА_3 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з безперервним типом перебігу, актуальною параноїчною (галюцинаторно-маячною) симптоматикою, проявами виражених негативно дефіцитарних, переважно психопатоподібних, змін особистості, що позбавляло його на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, у Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», в судовому засіданні не встановлено.
Щодо зміни режиму утримання, суд зазначає, що у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, особа поміщується до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Визначення режиму утримування не є повноваженням суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 182-184, 193, 194, 196, 197, 219, 309, 508 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташовано за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, до 60 днів, тобто до 04.07.2022 року включно.
Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1