ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5243/22 Номер провадження 11-сс/814/811/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000202 від 13 грудня 2021 року щодо підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст.191, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Полтава., маючу вищу освіту, працюючу на посаді бухгалтера Комунальної організації «Інституту розвитку міста» Полтавської міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційними скаргами прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч.,2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000265, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2021 року.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього. арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год 00 хв по 06 год 00 хв. наступного дня, строком до 27 серпня 2022 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням відповідних обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що підозра є обґрунтованою, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними, однак прокурором в судовому засіданні, не доведено що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним ризикам.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою, клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи виключність вказаного випадку, з метою визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюваній ОСОБА_7 визначити заставу у розмірі 4836 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 11 998 116 грн. (одинадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто шістнадцять гривень), про що винести відповідну ухвалу. У разі внесення ухвали про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрювану обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Полтави без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд.з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованим та таким, що не в змозі належним чином виконати покладені на підозрювану обов`язки.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що наявні обставини свідчать про те, що слідчим суддею Октябрського районного суд м. Полтави від 30 червня 2022 року не достатньо враховано ризики та не оцінено можливість їх реалізації у випадку не обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, поза увагою слідчого судді залишився той факт, що один з інкримінованих підозрюваній злочинів є продовжуваним, що вчиняється навіть після оголошення режиму воєнного стану в Україні та не припинився навіть на даний час.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить її скасувати в частині застосування до підозрюваної домашнього арешту.

У випадку відмови у скасуванні ухвали слідчого судді, скасувати покладений на підозрювану обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що суд не в повній мірі врахував та дійшов передчасного висновку про наявність доказів обґрунтованої підозри та ризиків неналежної поведінки підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката діючого в інтересах підозрюваної підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 13.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 січня 2021 року за розпорядженням №15-к Полтавського міського голови ОСОБА_10 на посаду директора Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради прийнято ОСОБА_11 , з якою 12 січня 2021 року підписано контракт на визначений термін з 12 січня 2021 року по 12 січня 2026 року.

31 липня 2020 року директором КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради винесено наказ №19-к «Про прийняття на роботу ОСОБА_7 », відповідно до якого ОСОБА_7 з 12 січня 2021 року приступила до виконання своїх посадових обов`язків на посаді бухгалтера Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради.

Відповідно до посадової інструкції № 04-02/01-1 від 14 січня 2021 року бухгалтера Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, яку підписала та затвердила директор ОСОБА_11 , а також ознайомившись підписала ОСОБА_7 , до обов`язків останньої входило: ведення обліку необоротних активів, запасів, коштів, розрахунків та інших активів, власного капіталу та зобов`язань, доходів та витрат за прийнятою в організації формою бухгалтерського обліку з додержанням єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку та з урахуванням особливостей діяльності підприємства й технології оброблення даних; забезпечення повного та достовірного відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку; за погодженням з директором подання в банківські установи документів для перерахування коштів, згідно з визначеними податками й платежами, а також для розрахунків з іншими кредиторами, відповідно до договірних зобов`язань; участь у проведенні інвентаризації активів і зобов`язань, оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки й псування активі організації, у перевірках стану бухгалтерського обліку; готування даних для включення їх до фінансової звітності, здійснення складання окремих її форм, а також форм іншої періодичної звітності, яка ґрунтується на даних бухгалтерського обліку; забезпечення підготовки оброблених документів, реєстрів і звітності для зберігання їх протягом установленого терміну.

Таким чином, ОСОБА_7 як бухгалтер КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, починаючи з 31 липня 2020 року наділена повноваженнями щодо виконання адміністративно-господарських функцій, пов`язаних з управлінням та розпорядженням майном, та в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України являлась службовою особою.

Згідно з штатними розписами, затвердженими в період з 01 січня 2021 по 31 березня 2022 року директором КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради ОСОБА_11 та погодженими Полтавським міським головою ОСОБА_10 , в Комунальній організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, передбачено посаду головного фахівця з інтегрованого, урбаністичного розвитку міста та управління проектами та посаду експерта по програмам, які згідно Національного класифікатора України «Класифікатор професій ДК 003:2010», затвердженого наказом Держспоживстандарту України 28 липня 2010 № 327 (в редакції від 18 серпня 2020) (далі Класифікатор професій ДК 003:2010), віднесено до групи 2447.2.

У січні 2021 року в ОСОБА_11 , як керівника, якому було достовірно відомо, що відповідно до Закону України «Про оплату праці», роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці, виник злочинний умисел на розтрату коштів КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради шляхом прийняття на роботу в даній організації працівників, які не будуть перебувати за юридичною (фактичною) адресою місця роботи та виконувати роботу, але при цьому їм буде нараховуватись та виплачуватись заробітна плата.

З цією метою ОСОБА_11 вступила у попередню змову з бухгалтером КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради ОСОБА_7 , оскільки знала, що згідно з частиною восьмою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи, тобто бухгалтер та керівник, і що без ОСОБА_7 вона не доведе свій злочинний умисел до кінця.

16 січня 2021 року ОСОБА_11 винесено наказ про прийняття на роботу до КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради № 7-К, яким прийнято ОСОБА_12 на посаду головного фахівця з інтегрованого, урбаністичного розвитку міста та управління проектами Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, з 18 січня 2021 року та відповідно посадовим окладом згідно штатного розпису в розмірі 4 859,00 грн. та наказ №8-К, яким прийнято ОСОБА_13 на посаду експерта по програмам Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, з 18 січня 2021 року та відповідно посадовим окладом згідно штатного розпису в розмірі 4 859,00 грн.

Режим роботи за вказаними посадами визначений Правилами внутрішнього трудового розпорядку в КО «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з врахуванням наступного розпорядку роботи: початок роботи 8:00 год.; закінчення роботи ? з понеділка по четвер 17:15 год., у п`ятницю 16:00 год.; перерва для харчування та відпочинку з 12:00 по 13:00 год.; вихідні дні субота, неділя.

Відповідно до вказаних слідчим в клопотанні даних, на даному етапі стверджують, що жодного робочого дня в указаний робочий час за період з 18 січня 2021 року по 31 березня 2022 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не перебували на робочому місці за місцем розташування організації та не виконували роботу відповідно до встановлених норм праці.

Таким чином, в період часу з 18 січня 2021 року по 31 березня 2022, ОСОБА_11 , діючи всупереч Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 №108/95-ВР за попередньою змовою з ОСОБА_7 , пособництва ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з метою розтрати коштів Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, здійснюючи облік виконуваної працівниками указаної організації роботи, щомісяця вносили недостовірні відомості до табелів обліку використання робочого часу щодо виконаної ОСОБА_12 та ОСОБА_14 роботи відповідно до встановлених норм, і як наслідок недостовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці останніх, що відображали у щомісячних відомостях на виплату грошей Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради, що засвідчували своїми підписами.

Встановлено, що на підставі вище вказаних відомостей на виплату грошей, що містили недостовірні відомості щодо обліку виконаної ОСОБА_12 та ОСОБА_13 роботи, у вказаний період часу останнім ОСОБА_11 та ОСОБА_7 безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату та інші платежі шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради на особові рахунки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відкриті в АБ «Укргазбанк», які у подальшому ними були отримані та використані на власний розсуд.

Таким чином, за пособництва ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , внаслідок безпідставного (з порушенням чинного законодавства) нарахування та виплати заробітної плати працівникам Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради шляхом внесення ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 недостовірних даних до первинних документів (на підставі яких здійснювалось нарахування заробітної плати) та, відповідно, регістрів бухгалтерського обліку щодо фактичного виконання роботи експертом по програмам ОСОБА_13 та головним фахівцем з інтегрованого, урбаністичного розвитку міста та управління проектами ОСОБА_12 у період з 16.01.2021 по 31.03.2022 загальна сума завданої матеріальної (збитків) шкоди становить 571 682,04 грн. (сума безпідставно нарахованої заробітної плати та, відповідно, зайво нарахованого єдиного соціального внеску).

27 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

29 червня 2022 року слідчий слідчої групи у кримінальному провадженні старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_9 ., за погодженням прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_15 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 строком на 60 днів з визначенням застави у сумі 11 998 116 грн, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваної інших більш м`яких запобіжних заходів.

30 червня 2022 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч.,2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000265, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2021 року.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього. арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год 00 хв по 06 год 00 хв. наступного дня, строком до 27 серпня 2022 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням відповідних обов`язків. Мотивуючи вказане рішення ти, що підозра є обґрунтованою, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними, однак прокурором в судовому засіданні, не доведено що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним ризикам.

Однак, колегія суддів з таким висновком слідчого судді не погоджується з огляду на таке.

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За ч.2 наведеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbelland Hartley v. the United Kingdom), п. 32,Series A, № 182).

При цьому, згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Наведене констатовано і у рішенні "Кавала проти Туреччини", у якому Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Однак "обґрунтованість" підозри, на якій повинен ґрунтуватися арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5 Конвенції. Того факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Термін "обґрунтована підозра" означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежатиме від усіх обставин. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Проте, стороною обвинувачення, у цьому провадженні наведених вище вимог КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дотримано не було та не надано слідчому судді доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, колегія суддів, дійшла висновку, що станом на момент розгляду клопотання органу досудового розслідування підозра щодо ОСОБА_7 не досягла необхідного мінімального рівня розумності, оскільки слідчому судді не було надано доказів на підтвердження того, що остання підозрюється у вчиненні злочинів обґрунтовано.

Матеріали провадження не містять жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри. Зокрема не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_7 достовірно знала про відсутність на робочому місці ОСОБА_13 та ОСОБА_16 ,, але нараховувала їм заробітну плату.

Як убачається з даних Висновку експерта №202/1 від 12.05.22р. який підтверджує те, що підписи у документах КО Інститут розвитку міста ПМР від імені директора ОСОБА_11 виконані нею, підпис від імені заступника ОСОБА_17 виконаний не ОСОБА_11 фігурантів, Висновок експерта №202/2 підтверджує те, що підписи у документах КО Інститут розвитку міста ПМР від імені ОСОБА_7 виконані нею, Висновок експерта №СЕ-І9/117-22/6709-ЕК від 24.06.22р. містить математичний розрахунок відомостей із документів бухобліку та податкової звітності, підтверджує розмір грошових коштів, які були виплачені ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , за період роботи, на даному етапі досудового розслідування, в сукупності із рештою доказів, вони лише підтверджують виконання ОСОБА_7 посадової інструкції № 04-02/01-1 від 14.01.2021 бухгалтера Комунальної організації «Інститут розвитку міста» Полтавської міської ради. Однак наведені фактичні дані не містять будь-яких ознак криміналізованої поведінки ОСОБА_7 як бухгалтера Комунальної організації «Інституту розвитку міста».

Не містять такої інформації і доручення №2072/115/24/05-2022 про проведення слідчих (розшукових) дій, у порядку ст.40 КПК України, від 30.04.2022р., лист УСБУ в Полтавській області №5/1-159 від 03.05.2022р. за результатами виконання доручення прокурора №2072/115/24/05-2022, повідомленням ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, матеріалами, які характеризують особу ОСОБА_7 , та відповідно ці докази за результатами проведення слідчих дій жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється.

Крім, того в судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до посадової інструкції бухгалтер не здійснює приймання працівників на роботу, перевірку їх перебування на роботі та самостійно не обраховує кількість відпрацьованих годин протягом дня та кількість таких днів протягом місяця. Контроль за відсутністю працівників здійснює керівник, на підставі чого, бухгалтеру подаються документи, які містять відомості про підстави та період відсутності працівника на робочому місці. Отже ОСОБА_7 будучи бухгалтером Комунальної організації «Інституту розвитку міста». вносить відомості із отриманих документів до відповідної бази даних програмного комплексу, який формує табель обліку робочого часу та відображає відсутність працівника на роботі або неповну зайнятість.

Отже, стороною обвинувачення не надано достатніх фактичних даних, які б обґрунтовано свідчили про причетність ОСОБА_7 до кримінальних правопорушень, у яких підозрюється остання.

При цьому, слід зазначити, що прокурором, на якого КПК України покладено тягар доведення обґрунтованості підозри, в апеляційній скарзі взагалі не наведено доказів, які, на думку сторони обвинувачення, свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Скарга, подана до суду апеляційної інстанції, за своїй змістом фактично дублює клопотання про застосування запобіжного заходу, не містить наведення мотивованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали та обрання запобіжного заходу.

З огляду на викладені вище обставини, керуючись положеннями ч.2 ст.194 КПК України необхідно відмовити у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_7 , а підстави для перевірки ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відсутні.

Твердження захисника щодо недопустимості певних доказів та неправильної кваліфікації в даному випадку не впливають на обґрунтованість підозри, а можуть бути перевірені під час розгляду кримінального провадження по суті.

У зв`язку з вищевикладеним апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 необхідно задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційнеу скаргу ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000202 від 13 грудня 2021 року щодо підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст.191, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_7 .

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_3