Справа № 755/3037/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 04.02.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працює не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн було змінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин (не відбув);

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
03.02.2022 року приблизно о 21:30, ОСОБА_3 перебував неподалік будинку № 7 по провулку Будівельників в м. Києві, де на землі знайшов блістер в якому знаходились дві таблетки білого кольору. Будучи особою, що вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 зрозумів, що знайшов чиюсь закладку наркотичного засобу - метадону. Після чого, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним блістер, в якому знаходились дві таблетки білого кольору, та роздивившись їх впевнився, що дані таблетки білого кольору, містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний ним блістер в якому знаходилось дві таблетки, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, до лівої кишені кофти, в яку він був одягнений та став незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 зберігаючи при собі дві таблетки, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, пішов по своїм особистим справам.

У цей же день, тобто 03.02.2022 року приблизно о 21:45, за адресою: м. Київ, провулок Будівельників, 9 працівниками Дніпровського УПГУ НП в м. Києві, було зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі дві таблетки, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. У подальшому, 03.02.2022 року в період часу з 22:12 до 22:15, за адресою: м. Київ, провулок Будівельників,9 співробітниками поліції, у присутності двох понятих було проведено огляду місця події, в ході якого ОСОБА_3 добровільно дістав з лівої кишені кофти та видав працівникам поліції блістер в якому знаходилось дві таблетки, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,04 г, які він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/5628-НЗПРАП від 14.02.2022: Надані на дослідження таблетки білого кольору містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Надані на дослідження таблетки білого кольору містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) у таблетках складає 0,04 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що 03.02.2022 року, ввечері, неподалік будинку № 7 по провулку Будівельників в м. Києві, він знайшов на землі та почав зберігати для подальшого власного вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) - 2 таблетки, які у подальшому за адресою: АДРЕСА_3 він добровільно видав працівникам поліції, які у нього вилучили цей наркотичний засіб. Підтвердив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У вчиненому щиро каявся; повідомив, що на час розгляду кримінального провадження добровільно не вживає наркотичні засоби; запевняв, що більше нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, які прокурор надав у судовому засіданні, зокрема і тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кожного з кримінальних правопорушень, у т.ч. їх час, місце, спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»). Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений у судовому засіданні висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки, а також повідомив, що на час розгляду кримінального провадження добровільно не вживає наркотичні засоби.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який не одружений, працює не офіційно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його вік та стан здоров`я; поведінку під час та після вчинення протиправних дій повністю визнав свою вину, добровільно видав наркотичний засіб працівникам поліції, на час розгляду кримінального провадження добровільно не вживає наркотичні засоби; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. Також суд враховує, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді арешту, а також те, що обвинувачений, раніше був засудженим та не відбув покарання за попереднім вироком, і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року замінено ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн на покарання у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин. Відповідно до листа відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_3 станом на скоєння кримінального правопорушення не відбув покарання. Вказане підтвердив і обвинувачений у судовому засіданні. Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року та ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід призначити ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- експертний пакет № 5602189, у якому знаходяться дві таблетки білого кольору, які містять наркотичний засіб метадон (фенадон), масою 0,04 г, який передано на зберігання в камеру речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-22/5628-НЗПРАП у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесять дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1