Справа № 344/2104/22
Провадження № 11-сс/4808/93/22
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суд від 24 березня 2022 року. Зобов`язати Івано-Франківський ВП РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до ЄРДР за його заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення начальником СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України, розпочати досудове розслідування, направити матеріали перевірки до ДБР.

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасування у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Зокрема вказує, що він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення, вчинені начальником СВ РУП ГУНП ОСОБА_9 , який свідомо та навмисно перекваліфікував вчинені службовими особами Івано-Франківського локомотиворемонтного заводу та членами ЛКК відділової лікарні станції Івано-Франківськ, членами МСЕК, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 367 КК України на ч. 1 ст. 358 КК України. Такі дії начальника СВ РУП ГУНП вважає приховуванням організованої змови групи службових осіб при складанні ними офіційних документів за даними і наслідками нещасного випадку на підприємстві. Крім того, стверджує що слідчим СВ РУП ГУНП, процесуальним прокурором досудове розслідування проведено без дотримання вимог ст. 2 КПК України, щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. Так, у кримінальному провадженні №0005048 досудове розслідування проводиться вже 6 років, під час якого чотири рази виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались слідчими суддями, проводились чотири судово-медичні експертизи. За результатами двох останніх судово-медичних експертиз слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Вважає, що слідчим органом безпідставно не було взято до уваги медичну документацію, отриману з МСЕК та свідомо проводилось досудове розслідування за невідповідною статтею КК України. При цьому, в зазначеному кримінальному провадженні його не було визнано потерпілим, він проходив як свідок, а тому йому неодноразово відмовляли у задоволенні його клопотань про перекваліфікацію дій. І тільки за його заявою про злочин від 06.07.2021 року були внесені до ЄРДР відомості за №0000889 від 27.08.2021 року про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України та об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0005048 від 29.10.2016 року.

Під час апеляційного розгляду:

- скаржник ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву повідомленням про злочин є наявність у таких заявах об`єктивних відомостей, які вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальне, а не уявне чи вигадане вчинення кримінального правопорушення. Такими відомостями необхідно вважати наведення обставин, щодо вчиненого правопорушення з обов`язковим зазначенням відповідних кваліфікаційних ознак (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

При цьому, у тому випадку, коли повідомлення про злочин не містить достатніх відомостей про вчинення відповідного правопорушення, необхідно прийти до висновку, що воно не може вважатися таким, яке повинно бути обов`язково внесено до ЄРДР.

Колегія суддів вважає, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені відомості, які не містять даних про реальне вчинення кримінального правопорушення та не узгоджуються із відповідною правовою кваліфікації правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, зі змісту заяви ОСОБА_8 від 17.01.2022 року вбачається, що останній не наводить відомостей, які б вказували на наявність в діях начальника СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України. Водночас, у зазначеній заяві відсутні вимоги щодо внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 396 КК України.

Так, частиною 1 ст. 364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

При цьому, згідно примітки до ст. 364-1 КК України, у статтях 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 та 370 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Однак, в заяві ОСОБА_8 не зазначено яку вигоду отримав начальник СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 для себе або для іншої фізичної або юридичної особи, не конкретизує його дії, не зазначає їх невідповідність інтересам служби та не вказує у чому полягає істотна шкода, яку було заподіяно такими діями.

Відповідно до ч.1 ст. 365 КК України кримінальна відповідальність передбачена за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Проте, в своїй заяві ОСОБА_8 не вказує які саме дії начальника СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 свідчать про перевищення ним повноважень, які явно виходили за межі наданих йому повноважень та у чому полягає істотна шкода, заподіяна такими діями.

Водночас, в заяві ОСОБА_8 стверджує про бездіяльність працівника правоохоронного органу під час досудового розслідування кримінального провадження №0005048 від 29.10.2016 року. Однак, відповідальність за ч. 1 ст. 365 КК України настає за умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що виключає можливість притягнення посадової особи до кримінальної відповідальності за бездіяльність.

Крім того, зі змісту пояснень ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він знає про те, що заяву про вчинення правопорушення стосовно начальника СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 необхідно подавати до Державного бюро розслідувань.

Зокрема, в своїх поясненнях ОСОБА_8 стверджує, що раніше він вже звертався з аналогічним повідомленням про вчинення правопорушення до ТУ ДБР у м. Львові стосовно начальника СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , однак до теперішнього часу йому не відома подальша доля цього повідомлення, яке не було розглянуто по суті ДБР, а було спрямовано для розгляду до інших компетентних органів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_8 не надав змістовних пояснень щодо відомостей, які на його думку вказують на наявність ознак правопорушень в діях начальника СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_8 щодо звернення із заявою про вчинення кримінальних правопорушень начальником СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , спрямовані на зловживання процесуальними правами, оскільки дають підстави вважати, що скаржник намагається в такий спосіб впливати на хід досудового розслідування кримінального провадження з метою ухвалення сприятливого для нього рішення.

Так, під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 звернувся до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Івано-Франківського локомотиворемонтного заводу, членами ЛКК відділової лікарні станції Івано-Франківськ та членами обласного бюро МСЕК, внаслідок нещасного випадку, який стався з ним у 1998 році на Івано-Франківському локомотиворемонтному заводі, що свідчить про наявність певних об`єктивних перешкод щодо здійснення ефективного розслідування у зв`язку з неможливістю отримати докази, які дозволяють встановити фактичні обставини, що відбулись майже чверть сторіччя тому назад.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. Втім наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що всі питання, які стосуються забезпечення ефективного досудового розслідування кримінального провадження можуть бути вирішені в порядку оскарження дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст.303 КПК України в межах конкретного кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийняв законне рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення начальником СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України, не позбавляє скаржника ОСОБА_8 можливості звернутися в порядку ст. 214 КПК України до компетентних органів з відповідною заявою про вчинення правопорушення, в якій належним чином викласти відомості про вчинення кримінальних правопорушень, які відповідають запропонованій ним правовій кваліфікації.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5