Справа № 309/1233/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/261/21, за апеляційною скаргою керівника Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 14.05.2021.

Цією ухвалою:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, засудженого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений із встановленням іспитового строку на 02 (два) роки. Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 01.03.2021, за поданням начальника Хустського РВ з питань пробації, звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку скасовано, з направленям засудженого для відбування покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019, звільнено від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою, на підставі п.2 ст.84 КК України.
19.04.2021 захисник-адвокат ОСОБА_7 звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області із заявою про звільнення від відбування покарання через хворобу ОСОБА_6 , засудженого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років без конфіскації майна, звільненого від відбування покарання підставі ст.75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку 02(два) роки. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.03.2021 скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання за вищевказаним вироком суду.
У заяві вказується на те, що у даний час засуджений ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання на підставі ч.2 ст.84 КК України як особа, що після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання. При вирішенні цього питання просив врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер його захворювання, особу засудженого та інші обставини справи які вказують на достатність

-2-

підстав для задоволення клопотання. У заяві захисник посилається на те, що відповідно до п.6 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання за хворобою. ОСОБА_6 захворів на тяжке захворювання, яке унеможливлює відбування ним покарання. Консультаційним висновком спеціаліста від 11.03.21 №243 у ОСОБА_6 виявлено залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді дрібних кальцинатів. Зазначеним захворюванням ОСОБА_6 міг заразитися від свого батька, який також хворів на туберкульоз. Сам засуджений ОСОБА_6 у даний час також продовжує хворіти на туберкульоз, а його ізоляція завдасть непоправної шкоди здоров`ю засудженого. Більше того дане захворювання має ризики до важкого ускладнення через супутнє захворювання ОСОБА_6 коронавірусом COVID-19. Тому на підставі ст.539 КПК України просив вирішити подану ним заяву та звільнити засудженого від відбування подальшого покарання.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 14.05.2021, задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з наявністю тяжких захворювань, які перешкоджають подальшому відбуванню покарання.
Ухвала суду мотивована тим, що з вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019, яким засуджений ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України вбачається, що він свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, щиро розкаявся і спряв у розкритті злочину, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки. Після вирішення питання про заміну покарання засудженому ОСОБА_6 та скасування його звільнення від покарання із встановленням іспитового строку виявилося, що засуджений ОСОБА_6 захворів на туберкульоз, що викликав у нього утворення на обох легенях та верхів`ї правої легені множинні, дрібні кальценати, в міжребер`ї справа округлої форми інфільтрати без чітких зовнішніх контурів. За консультативним висновком спеціаліста №243 від 11.03.2021, наданого КНП СОР «Регіональний клінічний фтизіопульмонологічний медичний центр» ОСОБА_6 потребує санаторно-курортного лікування від цього захворювання з постійним регулярним діагностичним обстеженням. В даний час ОСОБА_6 також продовжує хворіти на коронавірус COVID-19, що стверджено відповідними неодноразовими клінічними дослідженням, про результати яких надано письмові докази до справи. Крім того встановлено нові обставини щодо зміни сімейного стану засудженого, за місцем проживання він позитивно характеризується і не допускав вчинення нових правопорушень. Зазначене, на переконання суду, дає підстави звільнити засудженого від відбування покарання призначеного вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 у зв`язку з хворобою.
В апеляційній скарзі, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про звільнення останнього від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що до постановлення Закарпатським апеляційним судом ухвали від 01.03.2021, якою скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 та останнього направлено для відбування призначеного за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, ні захисник, ні ОСОБА_6 не заявляли про погане самопочуття чи наявність у ОСОБА_6 хвороб, в тому числі і про наявність туберкульозу. Одразу після постановлення судом апеляційної інстанції 01.03.2021 ОСОБА_6 звернувся до лікаря-фтизіатра та згідно з консультативним висновком спеціаліста №243 від 11.03.2021, 03.03.2021 за результатами

-3-

рентгенологічного дослідження у ОСОБА_6 виявлено залишкові зміни перенесеного туберкульозу легенів у вигляді дрібних кальцинатів, пацієнт потребує регулярних обстежень та фахового нагляду та рекомендовано проходження санаторно-курортного лікування, при цьому жодних застережень про неможливість утримання під вартою вказаний консультативний висновок не містить. Зазначене свідчить про наміри ОСОБА_6 ухилитися від відбування призначеного йому покарання, звільнення від відбування його скасовано судом апеляційної інстанції на підставі ухвали від 01.03.2021.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказує на її безпідставність, а також на законність й обгрунтованість ухвали суду, якою ОСОБА_6 на законних підставах звільнено від відбування покарання у зв`язку з хворобою. Вказує на те, що ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу туберкульоз легень, продовжує хворіти, тому його ізоляція від суспільства завдасть непоправної шкоди його здоров`ю.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і відмовити у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із хворобою, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Стаття 84 КК України передбачає два види звільнення засуджених від відбування покарання за хворобою, зокрема: звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосуватись примусові заходи медичного характеру, відповідно до ст.ст.92-95 цього Кодексу (ч.1 ст.84 КК України); особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена відпокарання або від подальшого його відбування (ч.2 ст. 84 КК України).

Зі змісту ч.2 ст.84 КК України вбачається, що сам по собі факт захворювання засудженою на тяжку хворобу не тягне звільнення від відбуття покарання, це є правом, а не обов`язком суду. Захворювання на тяжку хворобу може бути підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. При цьому, при застосуванні положення вказаної норми суд також повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Статтею 152 КВК України передбачено, що підставами звільнення від відбування покарання, крім іншого, є хвороба.

-4-

Як вбачається з матеріалів справи, та в ході судового розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_6 захворів на туберкульоз, що викликав у нього утворення на обох легенях та верхів`ї правої легені множинні, дрібні кальценати, в міжребер`ї справа округлої форми інфільтрати без чітких зовнішніх контурів. За консультативним висновком спеціаліста №243 від 11.03.2021, наданого КНП СОР «Регіональний клінічний фтизіопульмонологічний медичний центр», за результатами рентгенологічного дослідження у ОСОБА_6 виявлено залишкові зміни перенесеного туберкульозу легенів у вигляді дрібних кальцинатів, у зв`язку з чим останній потребує санаторно-курортного лікування від цього захворювання з постійним регулярним діагностичним обстеженням.
Зазначене захворювання підпадає під п.ХІ «Переліку захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбуття покарання».
Окрім того судом враховано, що ОСОБА_6 на час розгляду його клопотання також продовжував хворіти на коронавірус COVID-19, що стверджено відповідними неодноразовими клінічними дослідженням, яке хоча і не входить до вищевказаного Переліку, однак, за своєю суттю ускладнює перебіг основного захворювання.
Таким чином, наявні у засудженого ОСОБА_6 хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Також судом було встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст.289 КК), яке відноситься до категорії тяжких, при цьому судом правомірно враховано і те, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, разом з дружиною втратили дитину, що зумовило їх перестроювання до вимушених життєвих змін, при цьому добровільно відшкодував потерпілому шкоду.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про застосування щодо засудженого ОСОБА_6 положень ст.84 КК України, щодо звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за хворобою.
Доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_6 в такий спосіб намагається ухилитися від відбування покарання, оскільки захворів на туберкульоз одразу після скасування йому звільнення від відбування покарання й направлення його для відбування покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2019 у виді позбавлення волі на строк п`ять років, є лише припущеннями, які правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою не спростовують.
Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність в матеріалах провадження доказів неможливості утримання засудженого в умовах ізоляції від суспільства та неможливості надання йому кваліфікованого лікування в цих умовах, а також те, що засуджений не скаржився на наявність у нього захворювання, колегією суддів приймаються до уваги, однак не спростовують висновків місцевого суду щодо наявності в матеріалах провадження належного консультативного висновку спеціаліста, за наявності якого суд першої інстанції зобов`язаний був розглянути питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку не виявлено.

-5-

Керуючись ст.ст.404,405,407, 419,537,539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 14.05.2021 про звільнення ОСОБА_10 від подальшого відбування покарання за хворобою,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді