У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2022 Справа №607/6209/22

провадження № 1-кс/607/2016/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0001958 від 18 травня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.144, ч.2 ст.19, ч.2 ст.145 КК України ( в редакції 1960 року) про надання дозволу на затримання підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, без місця реєстрації в Україні, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судомого.

з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
встановила:

слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке подано разом з іншим про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що свідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001958 від 18 травня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 144, ч. 4 ст. 19 ч. 2 ст. 145 КК України /в редакції 1960 року/.

У березні 1998 року ОСОБА_5 здійснив вимагательство відносно ОСОБА_6 , що завдало великої шкоди та спричинило тяжкі наслідки.

18 травня 2013 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0001958 за ч. 4 ст. 189 КК України.

20 травня 2013 року ОСОБА_5 за допомогою поштового зв`язку по місцю проживання останнього було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

20 травня 2013 року матеріали досудового розслідування кримінального провадження зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

02 лютого 2022 року о 15 год. 14 хв. ОСОБА_5 було вручено

повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК.

03 лютого 2022 року в кримінальному провадженні змінено кримінально-правову кваліфікацію з ч. 4 ст. 189 КК України на ч.3 ст.144 КК України (в редакції 1960 року).

Крім того, ОСОБА_5 організував умисне знищення та пошкодження індивідуального майна, що належить сім`ї ОСОБА_7 , шляхом вчинення підпалу та іншим загально небезпечним способом, в результаті чого дочка ОСОБА_6 ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а дружина ОСОБА_6 ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

03 лютого 2022 року відомості за даним фактом слідчим слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 19 ч. 2 ст.145 КК України (в редакції 1960 року).

03 лютого 2022 року кримінальне провадження за №0001958 від 18 травня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого за ч.3 ст.144 КК України (в редакції 1960 року) було об`єднано із кримінальним провадження за №0000212 від 03 лютого 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 19 ч. 2 ст. 194 КК України (в редакції 1960 року) в одне провадження за № 0001958 від 18 травня 2013 року.

03 лютого 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.144, ч.4 ст.19 ч.2 ст.145 КК України (в редакції 1960 року).

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення шляхом вимаганням грошових коштів в свого сусіда ОСОБА_6 .

Реалізуючи його ОСОБА_5 у січні 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, телефонував ОСОБА_6 та висловив вимогу передачі 1 000 доларів США, з погрозою умисного пошкодження та знищення майна останнього.

Надалі, у ОСОБА_5 , який зрозумів, що ОСОБА_6 не має наміру передавати йому 1 000 доларів США, виник умисел на умисне пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 задля переконання останнього у серйозності своїх вимог. Водночас, ОСОБА_5 вирішив залучити до такої злочинної діяльності інших осіб, які б змогли виконати його вказівки щодо пошкодження та знищення майна ОСОБА_6 .

З цією метою, ОСОБА_5 на початку березня 1998 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, запропонував вчинити злочинні дії ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими був раніше знайомий, пообіцявши їм грошові кошти в розмірі 500 доларів США на що останні погодились.

Надалі, у березні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Тернополі, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, надав вказівку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 періодично телефонувати ОСОБА_6 з вимогами передачі 1 000 доларів США, а також доручив вчинити умисне пошкодження майна останнього шляхом підпалу дверей квартири АДРЕСА_2 та знищити майно ОСОБА_6 , шляхом здійснення вибуху на підвіконнику потерпілого.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у березні 1998 року, точного періоду часу досудовим розслідуванням не встановлено, неодноразово телефонували на домашній телефон ОСОБА_6 вимогами передачі 1 000 доларів США, після чого 01 квітня 1998 року близько 2300 год. здійснили підпал дверей квартири ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , внаслідок чого останньому спричинено майнову шкоду в розмірі 300 грн.

У подальшому, 09 квітня 1998 року, приблизно о 0600 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , спричинили вибух саморобним пристроєм на підвіконнику квартири ОСОБА_6 АДРЕСА_2 , чим спричинили останньому майнову шкоду в розмірі 12 грн.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, вважаючи, що ОСОБА_6 недостатньо заляканий та не збирається надавати йому грошові кошти, у травні 1998 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, надав ОСОБА_11 вказівку вкинути в квартиру ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 вибуховий пристрій, щоб останній не сумнівався в серйозності намірі вимагачів. Вкидання такою пристрою мало відбутись у день, коли ОСОБА_5 не буде в м. Тернополі.

Оскільки ОСОБА_10 відмовився від виконання будь-яких вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_11 до виконання вказівки про вкидання вибухового пристрою в квартиру ОСОБА_6 залучив ОСОБА_12 , якому повідомив про необхідність лише розбиття вікон у квартирі потерпілого, а про намір вкидати у квартиру вибуховий пристрій та про вимагання нічого не зазначав.

У подальшому, 18 травня 1998 року, приблизно о 0330 год. ОСОБА_13 цеглою пошкодив вікно гостьової кімнати у квартирі АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_6 з родиною, після чого ОСОБА_11 одразу ж вкинув у вказану квартиру вибуховий пристрій, в результаті вибуху якою спричинено тяжкі тілесні ушкодження дочці ОСОБА_6 - ОСОБА_8 у виді опіків II ступеня тіла і III ступеня АБ обличчя, рук і ніг, а дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні дати ушкодження у вигляді опіків III ступеня обличчя, обох рук і ніг, тобто внаслідок вибуху спричинено тяжкі наслідки.

Крім того, вибухом знищено особисте майно родини Дручок на загальну суму 11 960 грн., тобто завдано великої майнової шкоди.

04 лютого 2022 року ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду в Тернопільській області №607/2033/22 від 04 лютого 2022 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 02 березня 2022 року, із встановленням останньому певних обов`язків.

Проте, 08 лютого 2022 року ОСОБА_5 , не виконавши вимог ухвали слідчого судді, перетнув кордон України через міжнародний аеропорт «Бориспіль», після чого 10 березня 2022 року прокурором Тернопільської окружної прокуратури було прийнято рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001958 від 18 травня 2013 року та оголошення останнього у розшук.

Підставою до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.144, ч.2 ст.19, ч.2 ст.145 КК України ( в редакції 1960 року), а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_14 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги те, що під час досудового розслідування, підозрюваним не виконувались обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 04 лютого 2022 року, зокрема, 08 лютого 2022 року він перетнув кордон України через міжнародний аеропорт «Бориспіль» та по даний час не повернувся, що свідчить про порушення підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, тому виникла необхідність у зміні йому запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, що вимагає отримання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання пів вартою, зазначає слідчий.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому, та просить задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши додані до клопотання копії документів, оглянувши клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із додатками, слідчий суддя дійшла до переконання, що клопотання слід задовольнити з таких мотивів:

свідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001958 від 18 травня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.144, ч. 4 ст. 19 ч. 2 ст. 145 КК України /в редакції 1960 року/.

03 лютого 2022 року ОСОБА_5 , в межах вказаного кримінального провадження, було повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.144, ч.4 ст.19 ч.2 ст.145 КК України (в редакції 1960 року).

Така підозра обґрунтовується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_6 про вчинення злочину від 02.04.1998; протоколом огляду місця події від 02.04.1998; актом про пожежу від 01.04.1998; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 02.04.1998 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.04.1998; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02.04.1998; протоколом огляду місця події від 09.04.1998; поясненням ОСОБА_9 від 09.04.1998; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10.09.1998; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 10.09.1998; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 10.09.1998:протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 від 10.09.1998; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 16.09.1998; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 11.09.1998; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_10 від 1 1.09.1998; протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_11 від 19.09.1998; протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_10 від 20.09.1998; протоколом додаткового допиту ОСОБА_13 від 09.01.1999; протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_13 від 15.01.1999; висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 26.01.1999; висновком вибухотехнічної експертизи від 05.02.1999; протоколом висновку експерт від 22.01.1999; протоколом огляду від 05.02.1999; вироком Тернопільського районного суду від 22-23.06.1999.

04 лютого 2022 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/2033/22), яка апеляційною інстанцією на підставі ухвали від 06 травня 2022 року залишена без змін, було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 02 березня 2022 року, із встановленням останньому обов`язків: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проте, 08 лютого 2022 року ОСОБА_5 , не виконавши вимог ухвали слідчого судді, перетнув кордон України через міжнародний аеропорт «Бориспіль».

10 березня 2022 року прокурором Тернопільської окружної прокуратури було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001958 від 18 травня 2013 року та оголошення ОСОБА_5 у розшук.

Згідно зі статті 188 КПК України, прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Нормою ч.2 ст.187 КПК України встановлено, що якщо прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статті 189 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.144, ч.2 ст.19 ч.2 ст.145 КК України ( в редакції 1960 р.), за які передбачено покарання у виді позбавленням волі більш як на п`ять років, а також прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що із матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим оголошений в розшук; зважаючи на порушення останнім встановлених слідчим суддею, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України під час застосування особистого зобов`язання, обов`язків; з огляду на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання ч. 2 ст. 190 КПК України слід зазначити відомості щодо слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, за клопотанням якого постановлена дана ухвала: ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя,
постановила:

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград Російської Федерації, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дана ухвала втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду, відкликання прокурором ухвали, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, тобто 19 листопада 2022 року.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1