Єдиний унікальний номер справи № 201/2286/21
Номер провадження № 1-кп/201/293/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18- а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 13 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28 грудня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-03 травня 2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2017 року змінено в частині призначення покарання, та призначено покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі; постановою Верховного Суду України від 26 липня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року скасовано; 12 квітня 2019 року Апеляційним судом Дніпропетровської області засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки;

-29 серпня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 27 серпня 2018 року звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання;

-30 серпня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-25 січня 2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 11 жовтня 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 237 по вул. Передова у м. Дніпро, побачив на землі у кущах поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась висушена та подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. Піднявши її та перевіривши її вміст, ОСОБА_4 виявив, що в середині пакету знаходиться речовина, за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс. Після чого ОСОБА_4 , розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, у нього виник умисел на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, він поклав вказаний пакет до правої бокової кишені своєї куртки, тим самим незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб канабіс, з яким ОСОБА_4 почав пішки пересуватися вулицями м. Дніпра.

12 жовтня 2020 року приблизно о 13 годині 30 хвилин співробітниками поліції в ході проведення профілактичних заходів біля будинку № 14 по пр. Героїв в м. Дніпро був зупинений ОСОБА_4 , у якого в період часу з 14 години 00 хвилин по 14 годину 30 хвилин, у присутності двох понятих, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась висушена та подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 20,428 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 18,406 г., яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у повторному придбані та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, знайшов предмет ззовні схожий на гранату з запалом та поклав її у праву кишеню кофти, тим самим придбав та почав зберігати і носити при собі вказаний вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу вулицями міста Дніпра.

02 листопада 2020 року в період часу з 13 години 10 хвилин по 13 годину 40 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пров. Реактивний, 2-8, в присутності двох понятих, ОСОБА_4 , з правої кишені кофти, вдягненої на ньому, видав предмет, ззовні схожий на гранату «РГД-5» з маркуванням «181-77 Т» з запалом УЗРГМ-2 583 з маркуванням «162-88», який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5 та відноситься до категорії вибухових речовин. Уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, використовується для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1. Корпус бойової ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2 у поєднанні (штатним способом) утворюють бойову осколкову, наступальну ручну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів, яка придатна для здійснення вибуху та виготовлена промисловим способом.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у придбанні, зберіганні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень спочатку не визнав, від надання пояснень відмовився, в подальшому, після дослідження судом письмових доказів, наданих прокурором, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що 11 жовтня 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин він, перебуваючи поблизу будинку № 237 по вул. Передова у м. Дніпро, знайшов на землі у кущах поліетиленовий пакет, всередині якого знаходився наркотичний засіб - канабіс, який залишив собі та почав зберігати для власного вживання. 12 жовтня 2020 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, коли він перебував біля будинку № 14 по пр. Героїв в м. Дніпро, його зупинили працівники поліції та він їм добровільно видав наркотичний засіб, який знайшов за день до цього. Також пояснив, що він знайшов предмет ззовні схожий на гранату з запалом, яку почав зберігати при собі. 02.11.2020 року працівниками поліції у нього було вилучено вказану гранату «РГД-5» з запалом УЗРГМ-2. Зазначив, що свою вину у вчиненні цих злочинів визнає у повному обсязі, обставин інкримінованих правопорушень не оспорює та щиро кається у скоєному. Просив суд суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000411 встановлено, що на підставі рапорту співробітника СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

З протоколу огляду від 12.10.2020 року з додатком у вигляді фототаблиці встановлено, що слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 14, де був виявлений ОСОБА_4 , який з правої кишені своєї куртки дістав пакет, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані. Вказаний пакет в подальшому було вилучено та поміщено до спец пакету № SUD2074497.

З висновку експерта № 19/104-8/5142 від 02.11.2020 року, складеного за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, встановлено, що надана на експертизу 15.10.2020 року речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 20,428 г. відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 20,428 г. є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 18,406 г.

Із витягу з кримінального провадження № 0001846 встановлено, що на підставі рапорту оперуповноваженого СКП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

З протоколу огляду місця події від 02.11.2020 року встановлено, що слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, проведено огляд ділянки місцевості, розташованої за адресою: м. Дніпро, пров. Реактивний, 2-8, де був виявлений ОСОБА_4 , з правої кишені кофти, одягненої на нього, дістав предмет ззовні схожий на вибуховий пристрій гранату з маркуванням 181-77 Т, з лівої кишені кофти запал до вказаного вибухового пристрою з маркуванням 162-88 УЗРГМ-2 583. В подальшому вказані предмети були вилучені та поміщені до спец пакету № SUD 2074494.

З протоколу огляду від 03.11.2020 року встановлено, що слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд спец пакету № SUD 2074494 в якому знаходиться предмет схожий на гранату з маркуванням 181-77 Т та предмет схожий на запал з маркуванням 162-88 УЗРГМ-2 583. Після огляду предмет, схожий на гранату було поміщено до спец пакету № SUD 2074479, предмет схожий на запал було поміщено до спец пакету № SUD 2074476.

З висновку експерта № 19/104-11/1/355 від 19.11.2020 року, складеного за результатами проведення судової вибухо-технічної експертизи, встановлено, що один предмет схожий на гранату із маркуванням «181-77 Т» та один предмет схожий на запал до гранати із маркуванням «УЗРГМ-2 583 162-88» є спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, відносяться до категорії вибухових речовин.

Уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, використовується для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1.

Корпус бойової, ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2 у поєднанні (штатним способом) утворюють бойову осколкову, наступальну, ручну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Корпус бойової, ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2 у поєднанні (штатним способом) утворюють бойову осколкову, наступальну, ручну гранату РГД-5, яка придатна для здійснення вибуху.

Корпус бойової, ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2 виготовлені промисловим способом.

З акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 292 від 17.11.2020 року встановлено, що комісією у складі: заступника начальника відділу ОСОБА_6 , старшого інспектора з О/Д ОСОБА_7 , судового експерта ОСОБА_8 , проведено огляд корпусу гранати РГД-5 та запалу типу УЗРГМ, які в ході експериментального випробування в межах проведення експертизи були знищенні штабним способом.

З довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 393 від 09.11.2020 року встановлено, що корпус гранати РГД-5 належить до ІІІ категорії (обмежено небезпечний) і вимагає обмеження під час перевезень.

З довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 394 від 09.11.2020 року встановлено, що запал типу УЗРГМ належить до ІІ категорії (небезпечний) і вимагає обмеження під час роботи, перевезення, зберігання.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, які вчинені ОСОБА_4 , дійсно мали місце, в його діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України і обвинувачений винний у їх вчиненні, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а також придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а тому він підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

У той же час, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисні злочини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та їх наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, наведену вище, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 25 січня 2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок та останнього засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначених у даному вироку кримінальних правопорушень, вчинених ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися, а тому суд вважає за необхідне початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 31.03.2022 року.

Разом з цим, відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_4 перебував під вартою з 20.11.2020 року до 12.01.2021 року включно, відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 року, ОСОБА_4 перебував під вартою з 19.01.2021 року, тому призначаючи останньому покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання, тобто з 20.11.2020 року до 12.01.2021 року включно, та з 19.01.2021 року по 31.03.2022 року.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок, а також витрат по проведенню судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- вміст пакету експертної служби МВС України № 0895157 (після експертного дослідження), який відповідно до квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених із незаконного обігу № 555, передані на зберігання до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (колишня назва Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) необхідно знищити.

Постановою слідчого Соборного ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 09 листопада 2020 року гранату РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, визнано речовими доказами, однак, враховуючи, що під час проведення в межах даного кримінального провадження вибухо-технічної експертизи відповідно до акту № 292 від 17.11.2020 року, корпус гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ знищені, питання про долю цього речового доказу вирішенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 31 березня 2022 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 20.11.2020 року до 12.01.2021 року включно, та з 19.01.2021 року по 31.03.2022 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок, а також витрати по проведенню судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок, на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-вміст пакету експертної служби МВС України № 0895157 (після експертного дослідження), який відповідно до квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених із незаконного обігу № 555, передані на зберігання до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (колишня назва Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1