Справа № 191/786/22
Провадження № 1-кс/191/132/22
У Х В А Л А
іменем України

02 травня 2022 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання прокурора Марківського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Марківка Старобільського району Луганської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, вступила в злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава: Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову: Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.?

Згідно зі статтями 1 7. 19. 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи державної влади здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною З статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за 389 VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження органів прокуратури України, органів що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 за № 3781-ХІІ, правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні)» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У зв`язку з веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 24.02.2022 захоплено незаконними збройними формуваннями так званої ЛНР, селище міського типу Марківка Старобільського району Луганської області.

В період часу у березні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади окупаційної влади в селищі міського типу Марківка Старобільського району Луганської області та, реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації та представниками так званої «ЛНР» та, отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі «прокуратурі Марківського району ЛНР», на тимчасово окупованій території в селищі міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , у березні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території селища міського типу Марківка Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», ОСОБА_5 умисно, добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі - «помощник прокурора Марковского района Генеральной прокуратуры ЛНР» (мова оригіналу), що діє на території Марківської селищної ради Старобільського району Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

22.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозрювана ОСОБА_6 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, та одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжною заходу до початку розгляду клопотання по суті може не прибути до суду за викликом, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, згідно з яких вбачається, що останній неодноразово направлялись повістки про виклик порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, та за якими вона не прибувала. Окрім цього, ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає в кв. АДРЕСА_1 та може виїхати за межі Луганської області на територію Російської Федерації. На теперішній час ОСОБА_6 перебуває в розшуку, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник не заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, з урахуванням думки прокурора, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше не судима, після вчинення злочину переховується від органів слідства, за викликами не з`являвся, підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вказане місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території, та встановити її місце знаходження не можливо, що вказує на бажання останньої ухились від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваної в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Марківського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду втрачає силу з моменту приводу підозрюваної або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1