КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/1663/21
Провадження № 1-і/552/178/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2022 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючий - ОСОБА_1 ,

прокурор ОСОБА_2 ,

захисник ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, останній раз 08.04.2004 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 13.07.2009 Кіровським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, 29.04.2010 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 2 місяців арешту, додатково приєднано покарання по вироку від 13.07.2009; 05.12.2011 Ворошилівським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі; 06.03.2015 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 01.06.2018 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нове, корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 31 січня 2021 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 знаходився разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у північному тунелі вокзалу "Харків Пасажирський", розташованому за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, де побачили потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підійшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , яких попросив продати йому цигарку, на що ОСОБА_6 відмовився і в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, діючи в групі, без попередньої змови між собою, повторно, ОСОБА_4 , з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, перегородив дорогу ОСОБА_7 та схопив його своїми руками за тулуб та підвів його до кута сходинок головного входу вокзалу "Харків Пасажирський". В цей час ОСОБА_6 наніс два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на підлогу та в цей момент ОСОБА_4 дістав з лівої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі сто десять гривень (110 грн.) купюрами номіналом: п`ятдесят гривень - одна шт., двадцять гривень - три шт., та сім карту мобільного оператора "Водафон Україна" з абонентським номером НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта № 09-358/2021 від 12.03.2021 у ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: синець на правій параорбітальній ділянці та на слизовій нижньої губи, садно на носі. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар-здавлення, за винятком садна, яке утворилось за механізмом тертя-ковзання. За ступенем тяжкості садно та синці викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, неодружений, офіційно непрацюючий, з неповною середньою освітою, на утриманні малолітніх дітей не має, який без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 : раніше неодноразово судимий, останній раз; 01.06.2018 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що вказує те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання може змінити місце свого мешкання та може перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого.

Крім того, не можна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 був раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності, офіційно не працевлаштований, отримує дохід за рахунок протиправних дій, стійких соціальних зв`язків у суспільстві не має. На території м. Харкова та Харківської області не зареєстрован. Вищезазначені обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контрактами.

На підставі викладеного, є достатньо підстав вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Керуючись ст.ст. 36,183,184,194,331, 372, ч. 2 ст. 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб до 17.09.2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання в Державну установу «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1