Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2945/22
Провадження № 1-кс/711/873/22
У Х В А Л А

05.07.2022 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000151, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, що внесене у кримінальному провадженні № 0000151, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у ході досудового розслідування даного кримінального провадження установлено, що група невстановлених осіб, шляхом обману, заволоділа нерухомим майном на території м. Черкаси, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, установлено, що єдиним власником зазначеної квартири з 16.11.2010 була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємців не встановлено.

Також, установлено, що 01.06.2017 до державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_6 , звернувся житель м. Черкаси ОСОБА_7 та надав для проведення державної реєстрації пакет документів, серед яких був договір купівлі-продажу 07/НД, виданий 23.12.1997 Черкаською філією Придніпровської товарної біржі, в якому вказано, що 23.12.1997 ОСОБА_7 , нібито, придбав у ОСОБА_5 вказану квартиру.

При цьому, було встановлено, що вище вказаний договір купівлі-продажу не був зареєстрований у Черкаському бюро технічної інвентаризації, що прямо передбачено його умовами, а покупцю - ОСОБА_7 на момент покупки було лише два роки, хоча підпис у договорі наявний. Крім того, у вказаному договорі зазначений представник неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 , відповідно до відомостей з Державного реєстру активів цивільного стану матір ОСОБА_7 мала інші анкетні дані, про яких наявні у зазначеному державному реєстрі народились не раніше 1992 року та не могли бути представником малолітнього ОСОБА_7 під час укладання вище зазначеного договору купівлі-продажу.

Як зазначено, 01.06.2017 державний реєстратор ОСОБА_6 , на підставі наданих йому ОСОБА_7 завідомо підроблених документів, провів державну реєстрацію права власності, в результаті чого ОСОБА_7 , діючи умисно, шляхом обману, у шахрайський спосіб заволодів вище зазначеним нерухомим майном, вартість якого становить великі розміри.

Додатково встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Придніпровським РВ УМВС України 31.05.2012, картка платника податків № НОМЕР_2 , який набув квартиру шахрайським шляхом, не являється родичем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення тимчасового доступу до документів, було встановлено, що гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.08.2017, зареєстрованого в реєстрі №8137, здійснив продаж вище вказаної квартири гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт: НОМЕР_3 виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС 02.06.2005 року.

До того ж, у рамках кримінального провадження Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» надало копії інвентаризаційної справи №94311 на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до документів інвентаризаційної справи з 05.11.2010, право власності належало ОСОБА_5 (померлій) відповідно до реєстрації права власності на нерухоме майно, а з 08.08.2017 вищевказана квартира належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших реєстрацій по квартирі згідно інвентаризаційної справи проведено не було.

Також, Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», було повідомлено, що довідка №7952о від 26.05.2017 на ім`я ОСОБА_7 про зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 не видавалась та договір купівлі-продажу квартири №07/НД від 23.12.1997 року у ЧО БТІ не реєструвався.

У клопотанні також зазначено, що допитана в якості свідка ОСОБА_10 надала покази про те, що вона дійсно з 18.11.1997 до 31.12.2004 року виконувала обов`язки директора (31.05.2001 року, була підвищена заступником генерального директора ПТБ) Черкаської філії Придніпровської Товарної біржі. З приводу договору купівлі-продажу квартири № 07/НД від 23.12.1997, вона пояснила, що вказаний договір нею не посвідчувався та не підписувався. Також вона додала, що договори на ЧФ ПТБ могли посвідчуватися (реєструватися) тільки повнолітніми та повністю дієздатними особами, а тому договір купівлі-продажу квартири №07/НД від 23.12.1997 року вона вважає недійсним та повністю заперечує його існування.

Крім того, допитана в якості свідка інженер 2 категорії Черкаського обласного об`єднання бюро технічної інвентаризації ОСОБА_11 надала покази, про те, що надана їй для ознайомлення копія довідки №7952о від 26.05.2017 на ім`я ОСОБА_7 про зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , не видавалась та договір купівлі-продажу квартири №07/НД від 23.12.1997 не реєструвався та категорично заперечує підписання, видачу та реєстрацію вище вказаних документів.

У ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису по народження до кола близьких родичів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , така особа, як ОСОБА_8 , не входить.

Ініціатор клопотання вказує, що аналізуючи докази, зібрані у ході досудового розслідування, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на придбання права на майно, шляхом обману (шахрайство), а саме: квартири АДРЕСА_2 , надав державному реєстратору ОСОБА_6 Рацівської сільської ради Чигиринського р-ну Черкаської області завідомо підроблені офіційні документи, а саме: договір купівлі-продажу квартири №07/НД від 23.12.1997, довідку №7952о від 26.05.2017 та інші документи, в результаті вищевказаних злочинних дій, шляхом використання завідомо підроблених документів, шляхом обману зареєстрував право власності на вище вказану квартиру. 08.08.2017 ОСОБА_7 здійснив продаж вище вказаної квартири, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі №8137 гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який було засвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 .

Прокурор також зазначив, що 30.06.2022 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що матеріали провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу та запобіганню відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню. Так, на даний час у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру та на даний час триває досудове розслідування, тобто вживаються заходи для встановлення місця знаходження підроблених документів, які слугували підставою для реєстрації зазначеної квартири за ОСОБА_9 , які можуть зберігатись у останнього. Крім того, на даний час органом досудового розслідування ще проводились слідчі дії з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зокрема, з метою всебічного повного та об`єктивного судового засідання у даному кримінальному провадженні необхідно буде у встановленому законом порядку вилучити оригінали документів, які слугували для реєстрації даної квартири, та у разі повідомлення вказаних осіб про розгляд даного клопотання це може негативно вплинути на подальше досудове розслідування кримінального провадження, зокрема останні зможуть сховати, знищити документи які мають значення для кримінального провадження.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речового доказу і недопущення передачі іншим особам шляхом заборони відчуження, прокурор просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно. До того ж, враховуючи зазначені вище обставини, сторона обвинувачення вважає за доцільно не викликати у судове засідання під час розгляду клопотання про арешт майна гр. ОСОБА_9 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000151 від 09.06.2022, підтримав клопотання та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання. Додав, що метою забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів, зокрема, щоби квартира не була відчужена іншим особам, оскільки є підстави вважати, що вона придбана незаконно. На даний час спадкоємці ще не встановлені, оскільки проводяться слідчі дії. Крім того, прокурор ОСОБА_4 подав письмове клопотання про необхідність проведення розгляду питання про арешт вказаного у клопотанні майна, без виклику у судове засідання власника квартири ОСОБА_9 , враховуючи ту обставину, що на даний час у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру та на даний час триває досудове розслідування, тобто вживаються заходи для встановлення місця знаходження підроблених документів, які слугували підставою для реєстрації зазначеної у клопотанні квартири за ОСОБА_9 , які можуть зберігатись, як у останнього. Крім того, обґрунтував клопотання, з посиланням на норми ч. 2 ст. 172 КПК України, а саме квартира не є тимчасово вилученим майном. Крім того, розгляд справи за відсутності власника майна, забезпечить арешт цього майна.

У судове засідання інші особи не викликалися, оскільки прокурором доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання, зокрема і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000151 від 09.06.2022, у рамках якого подане дане клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, враховуючи той факт, що для досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно зі статтею 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Частиною другою статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Таким чином, нормами КПК передбачено, що стосовно майна третьої особи, із клопотанням про арешт такого майна, може звертатися лише прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Як вбачається з матеріалів, які додані до клопотання, 30.06.2022 старшим слідчим СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_13 винесено постанову у кримінальному провадженні № 0000151 від 09.06.2022, якою квартиру АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №302224206 від 07.06.2022), - право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_9 .

Пунктом першим частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію, згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також враховуючи пояснення прокурора та інші надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що нерухоме майно, а саме, - квартира АДРЕСА_2 , відповідає критеріям речового доказу саме у кримінальному провадженні № 0000151, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Так, певні відомості, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці обставини мають бути перевірені, шляхом проведення їх дослідження у сукупності з отриманими іншими відомостями під час проведення слідчих дій, проведення огляду квартири, проведення певних експертних досліджень, в тому числі визначення вартості нерухомого майна та розміру завданих збитків, встановлення потерпілих осіб, зокрема і з числа спадкоємців, а тому річ, яка вказана у клопотанні, підлягає арешту з метою збереження речового доказу.

Слідчим суддею враховується те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження, шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження (відчуження будь-яким способом) вказаним вище майном, є найменш обтяжливим способом арешту. Крім того, саме арешт майна, вказаної квартири, як предмету злочину, буде засобом запобігання можливого відчуження цієї квартири у незаконний спосіб іншим особам, зокрема і добросовісним набувачам.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 3, 64-2, 94, 98, 107, 113, 131, 132, 167, 170-172, 175, 216, 218, 309, 372, 395 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_9 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 302224206 від 07.06.2022), шляхом заборони розпорядження (відчуження будь-яким способом).

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору та надіслати володільцю/власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт майна може бути скасований у порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника майна, що не був присутнім під час судового розгляду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1