Справа № 484/3019/22
Провадження № 1-КС/484/429/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 вересня 2022 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваної ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000047 старшим слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , освіта вища, працюючої головним бухгалтером Управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради, одруженої, матері двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України: у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах та у службовому підробленні, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000047 від 09.09.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України.
14.09.2022 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що вона підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, підозра є обґрунтованою зібраними доказами, існують ризики, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність ризиків обґрунтовується тяжкістю злочину, внаслідок чого з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від слідства і суду; вона має доступ до документів, що є речовими доказами у справі і може їх спотворити, знищити; вона вчинила злочини із використанням електронно-обчислюваної техніки, тобто перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність; також знає всіх свідків і може намагатися впливати на них різними способами, а також може користуватися чи сховати гроші в сумі близько 1,3 млн. грн., якими вона незаконно заволоділа з Державного бюджету.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 обґрунтованість підозри не оспорювали, однак проти тримання її під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має сім`ю, неповнолітніх дітей, її чоловік військовий і будь-якого часу може поїхати на війну. Стверджували, що ОСОБА_5 має усталене коло спілкування, позитивну репутацію. Вважають, що прокурором не доведена наявність ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також захисник зазначив, що ОСОБА_5 вчиняла певні дії з метою зберегти фінансування управління культури і не мала наміру використовувати гроші на власну користь, адже якщо виділені кошти не використані, в подальшому фінансування було б зменшено.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим сином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

Разом з тим, відповідно до частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи такі законодавчі правила і відповідні застереження, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочинів, може бути застосований виключно у випадку, якщо підозра є обґрунтованою, а також за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. Тобто таких ризиків має бути встановлено два і більше, а в разі доведення наявності лише одного ризику та обґрунтованості підозри слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу №46-«к» від 23.07.2015 року начальника управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради ОСОБА_5 було призначено на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії управління культури по переведенню з посади бухгалтера по основним та малоцінним засобам з 03.08.2015 року.

Згідно посадової інструкції головного бухгалтера начальника управління культури, затвердженої начальником даного управління 20.01.2009 року, на головного бухгалтера покладені наступні обов`язки:

- контроль за роботою бухгалтерії по складанню місячних, квартальних, і річних звітів, перевірка звітів;

- організація роботи бухгалтерії по проведенню інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, грошових засобів і розрахунків;

- підписання банківських документів (реєстри, платіжні доручення) звітів, актів на списання товарно-матеріальних цінностей, актів звірки розрахунків з постачальниками та підрядчиками;

- складання меморіальних ордерів №1, №2, №3 за обліком банківських операцій згідно виписок банку;

- облік фінансування, проведення звірок по фінансуванню і касовим;

- заповнення контрольних таблиць спостереження за касовими розходами по закладам економічної класифікації витрат;

- контроль за повним обліком прибуваючих грошових засобів, матеріальними цінностями, а також за своєчасним відображенням та їх приміщенням;

- контроль та забезпечення виконання кошторису у відповідності з виділеними лімітами;

- контроль за складанням достовірного звіту і своєчасного представлення його в установлені строки у відповідні інстанції.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_5 , будучи головним бухгалтером управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради займала посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій тобто була службовою особою.

Також, встановлено, що в зв`язку з виконанням ОСОБА_5 покладених на неї службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням організації розрахунків, для підписання фінансових документів та здійснення фінансових операцій, в тому числі по оплаті заробітної плати для службових осіб управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради, а саме: головному бухгалтеру та начальнику управління було виготовлено особисті електронні цифрові підписи, які у вигляді електронних файлів, разом із паролями для авторизації перебували у володінні головного бухгалтера ОСОБА_5 ..

Вказані особисті електронні цифрові підписи використовувались ОСОБА_5 для підписання від свого імені та від імені начальника управління ОСОБА_8 відомостей нарахування коштів (заробітна плата та аванси) на карткові рахунки співробітників, які через систему типу «клієнт-банк» Raiffeisen Business Online підписувались та передавались нею до банку для проведення відповідних нарахувань.

Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати по управлінню культури за червень 2022 року, затверджених начальником управління ОСОБА_8 . тa головним бухгалтером ОСОБА_5 загальна сума нарахованої заробітної плати складає 2 448 217,86 грн.

Відповідно до пропозицій на фінансування видатків загального фонду управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради №39 від 10 червня 2022 року, №40 вiд 20 червня 2022 року складених ОСОБА_5 сума видатків (сума значень за кодом КЕКВ 2111) складає 3 750 595,19 грн., що на 1 302 377,36 грн. більше нарахованої згідно відомостей заробітної плати.

В подальшому вищевказані пропозиції були профінансовані управлінням Державної казначейської служби України у Первомайському районі Миколаївської області та на рахунки управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради відповідно до пропозицій №39 та №40, які являються офіційними документами, у яких ОСОБА_5 була внесена недостовірна інформація у вигляді завищення сум необхідних для виплати заробітної плати з державного бюджету, було перераховано грошові кошти у сумі 3 750 595,19 грн.

У червні 2022 року ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливим мотивом направленим на заволодіння бюджетними грошовими коштами, належними управлінню культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи надлишок на рахунках управління та маючи доступ до системи типу «клієнт-банк» Raiffeisen Business Online, сформувала та відправила відомості щодо нарахування собі на картковий рахунок НОМЕР_1 додаткових виплат, які не були передбачені наказами та відомостями нарахування заробітної плати, у вигляді заробітної плати та підписала їх своїм електронним підписом та електронним підписом начальника управління ОСОБА_8 , а саме відомості №№297, 298, 289, 288, 287, 286, 284, 283, 301 від 14.06.2022 року, №№314, 316, 317, 318, 322, 323, 319, 320 від 15.06.2022 року, №324 від 16.06.2022 року, №№328, 331, 333, 335, 339, 341, 343, 347, 349 від 27.06.2022 року, №№384, 385, 386, 370, 372, 373, 381, 383, 382 від 30.06.2022 року.

Таким чином, головний бухгалтер ОСОБА_5 безпідставно перерахувала на картковий рахунок НОМЕР_1 , оформлений у АТ «Райффамйзен Бамнк» на ім`я ОСОБА_5 кошти в сумі 1 302 377,36 грн., які в подальшому привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 за № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а вподальшому продовжено ще на 90 діб.

Тобто ОСОБА_5 вчинила злочини в умовах воєнного стану.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до клопотання, зокрема: витягом з ЄРДР, заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення та супутніми документами, які надав заявник; наказом начальника управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської Ради ОСОБА_8 за № 46-к від 23.07.2015, яким ОСОБА_5 призначено на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії управління культури; посадовою інструкцією головного бухгалтера управління культури, затвердженою начальником управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської Ради ОСОБА_8 20.01.2009; наказом начальника управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської Ради ОСОБА_8 за № 74 «О» від 20.06.2018; копією подання суб`єкта первинного фінансового моніторингу АТ «Райффайзен Банка» (вих. № Д2-В54/40/3590 від 07.09.2022) до ОСОБА_8 про необхідність здійснення належної перевірки щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_5 за червень 2022-го року у розмірі 1 379 000 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила факт безпідставного перерахування ОСОБА_5 , коштів на власний рахунок НОМЕР_1 в сумі 1 414 000 грн. в якості заробітної плати; актом службового розслідування на підставі подання суб`єкта первинного фінансового моніторингу АТ «Райффайзен Банка» (вих. № Д2-В54/40/3590 від 07.09.2022), яким було встановлено, що ОСОБА_5 , маючи право підпису фінансових документів, відповідно до наказу № 10 від 02.01.2022 безпідставно нарахувала на ім`я ОСОБА_5 на рахунок НОМЕР_1 кошти у сумі 1 414 000 грн.; протоколом огляду службового кабінету ОСОБА_5 під час якого виявлено комп`ютер та програмне забезпечення, яким ОСОБА_5 могла безпідставно перерахувати собі на власний рахунок НОМЕР_1 кошти у сумі 1 414 000 грн.

10.09.2022 року ОСОБА_5 , головному бухгалтеру управління культури, національностей, релігії, молоді та спорту Первомайської міської ради було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 КК України - заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах та ч.2 ст. 366 КК України службовому підробленні, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

КПК України встановлює обов`язок слідчого судді, суду розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

Тож, для вирішення питання про обґрунтованість підозри, перш за все слід визначитись із тим, чи містить виявлене діяння ознаки кримінального правопорушення, що може бути достатнім для проведення досудового розслідування

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України. Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими на даному етапі не встановлено.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя лише вирішує питання про обґрунтованість підозри, що є значно вужчим поняттям ніж обґрунтованість обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Наведені вище докази переконують суд у тому, що підозра є обґрунтованою. У виявленому діянні формально наявні ознаки інкримінованих ОСОБА_5 злочинів. Також наявні докази, які об`єктивно зв`язують підозрювану з вказаними діяннями і вони на даній стадії не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Дійсно, деякі обставини ще підлягають встановленню і перевірці, що можливе лише в межах досудового розслідування. Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України, тобто підозра є обґрунтованою. Тож в цій частині клопотання є обґрунтованим.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченого п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

ОСОБА_5 не була затримана в наданому кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

За таких обставин при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що дійсно, ОСОБА_5 до часу виявлення вчинених нею кримінально караних діянь мала позитивну репутацію. Так, вона має постійне місце проживання, сім`ю, дітей, не притягувалась до відповідальності, була службовою особою і позитивно характеризувалася. Однак це не завадило їй у скрутний для Держави час посягнути на державні кошти і заволодіти ними в особливо великому розмірі. Така поведінка підозрюваної ставить під сумнів всю її позитивну репутацію, що існувала до того часу і, крім того, переконує суд у тому, що підозрювана має схильність до обману і приховування своїх дій. Відповідальне службове становище мало б дисциплінувати особу, усвідомлювати високу відповідальність, покладену на неї і необхідність сумлінного виконання покладених на неї обов`язків, залежність від її дій долі інших осіб та репутації Держави. Однак ОСОБА_5 , навпаки, використала службове становище у власних цілях. При цьому, як встановлено з матеріалів кримінального провадження, викрадені нею грошові кошти досі не повернуті в державний бюджет, їх місцезнаходження невідоме. ОСОБА_5 не вказує на їх місцезнаходження, тобто приховує.

Очевидно, що усвідомлюючи суворість покарання, яке їй загрожує, маючи схильність приховувати певні обставини, ОСОБА_5 може намагатися переховуватися від розслідування та суду. Тож вказаний ризик суд вважає цілком доведеним.

Крім того, суд погоджується з тим, що злочини вчинювались із застосуванням електронних документів які можливо відтворювати, копіювати і маючи доступ та паролі, відтворювати і використовувати, що надасть можливість спотворити, знищити або приховати докази у справі. Доступ до таких електронних документів можливий з різних електронних приладів, які можуть бути отримані підозрюваною від будь-яких осіб. Тож на думку суду, ризик знищення доказів також доведений. Вказані обставини доводять і можливість вчинення нових злочинів.

Також суд вважає доведеним ризик впливу на свідків, зокрема, їх підкупу, оскільки гроші ОСОБА_5 не повернуті і такий вплив можливо здійснити навіть через третіх осіб, перебуваючи під домашнім арештом.

Також суд погоджується з тим, що ОСОБА_5 може розпорядитися викраденими грошима, якщо вона їх ще не витратила, адже досі вона не вказала, де вони.

За таких обставин всі вказані у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є доведеними, а репутація підозрюваної на даний час є негативною, оскільки вона використала свою позитивну репутацію для вчинення злочину, адже саме завдяки її репутації в тому числі, її і було призначено на відповідальну посаду.

Враховуючи особу підозрюваної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення особливої тяжкості, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та її захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України суд має визначити ОСОБА_5 заставу, яку може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, застава визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи розмір завданої Державі матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , а також враховуючи, що ОСОБА_5 в даний час не звільнена, має утриманців, не є інвалідом, не має вад здоров`я, суд визначає заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваною (обвинуваченою) покладених на неї в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайська Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 листопада 2022 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 на виконання вказаної ухвали.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення нею особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 620 250 (шістсот двадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 13 листопада 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: