Номер провадження: 11-кп/813/475/22
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 04.08.2021 в кримінальних провадженнях №0000704 від 02.04.2016 та №0000741 від 05.04.2016, якою:
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, неодруженого, із вищою освітою, працюючого завідуючим паталогоанатомічним відділенням МКЛ №3 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку із закінченням строків давності,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_12 та звільнено ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 129 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_11 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження та заходи безпеки стосовно потерпілої ОСОБА_10 , застосовані ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 30.10.2019.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Органами досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296 КК України за наступних обставин.

01.04.2016 о 23 год. ОСОБА_11 вийшов з приміщення кв. АДРЕСА_2 , в якій він періодично з`являється у двір будинку, який є громадським місцем. Реалізуючи свій умисний злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_10 , з якою протягом тривалого часу в нього існували неприязні відносини, ОСОБА_11 , проявляючи явну неповагу до суспільного порядку та спокою громадян, почав умисно грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжував особливою зухвалістю, демонстративно, гучно викрикував брутальну лайку в бік вікна кв. АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_10 . Продовжуючи реалізацію свого наміру, ОСОБА_11 , знаходячись біля автомобілю марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , належного, як йому достовірно було відомо, ОСОБА_10 , безпричинно наніс удар заздалегідь заготовленим предметом, а саме цеглиною, по кришці капоту вищезазначеного автомобілю, в результаті чого у автомобіля спрацювала сигналізація та ОСОБА_11 з місця вчиненого ним кримінального правопорушення зник.

Після цього ОСОБА_11 був доставлений до приміщення Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Скісна, 2, до котрого в подальшому приїхала ОСОБА_10 .

Згодом, в період часу з 23:51 год. 01.04.2016 по 00:40 год. 02.04.2016 ОСОБА_11 , перебуваючи в одному приміщені Портофранківського ВП з ОСОБА_10 , на ґрунті ненависті почав словесно погрожувати вбивством останньої.

Підставою ОСОБА_10 побоюватися виконання погроз ОСОБА_11 слугували численні протоколи про адміністративні правопорушення за ознаками ст. 173 КУпАП, складені за повідомленнями ОСОБА_10 та відкрите 05.04.2016 стосовно останнього кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Разом з цим, ОСОБА_11 19.07.2016 приблизно о 21:30 год., разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись біля двору буд. АДРЕСА_4 , пропонував останньому позбутися ОСОБА_10 .

Викладені ОСОБА_11 погрози вбивством були сприйняті ОСОБА_10 як реальні, тобто такі, що можуть бути втілені у життя.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_11 були кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю;

- за ч. 1 ст. 129 КК України за кваліфікуючими ознаками: погроза вбивством, за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що з моменту вчинення інкримінованих ОСОБА_11 подій минуло більше 5-ти років, він не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, нових злочинів не вчинив, при цьому, суд також послався на те, що не встановлює факт вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

-суд 1-ої інстанції порушив її права як потерпілої, зокрема, проігнорував та не розглянув її клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 04.08.2021 у зв`язку із її бажанням особисто прийняти участь у ньому;

- судом навмисно були створені підстави для учасників процесу щодо подання клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, зокрема, судом було допущено зволікання та порушення процесуальних строків судового розгляду справи, не зважаючи на такі обставини, як одну особу обвинуваченого та кількість кримінальних правопорушень (два), кількість учасників провадження (одна потерпіла, відсутність свідків), правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, наявність на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення, незначних обсяг та специфіку процесуальних дій.

Посилаючись на викладене, представник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді 1-ої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 129 КК України.

12.04.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява підписана захисником ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_11 , в якій було зазначено про те, що ОСОБА_11 покликаний на військову медичну службу, та у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану просили розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності, проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Водночас потерпіла ОСОБА_10 також не з`явилася в судове засідання апеляційного суду, будь-яких клопотань про відкладання розгляду справи не подавала, натомість її представник ОСОБА_13 підтримав апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 та просив її задовольнити, при цьому прокурор ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступне.
Так, відповідно до положень ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, здійснюються судом.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених:

- ч. 1 ст. 296 КК України, відповідальність за який передбачена у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до 6 місяців, або обмеженням волі на строк до 5 років;

- ч.1 ст. 129 КК України, відповідальність за який передбачена у виді арешту на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк до 2 років.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_11 інкримінується вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 129 КК України, які мали місце 01.04.2016.
З огляду на наведене, судом 1-ої інстанції вірно встановлено, що з часу вчинення правопорушень минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.
Що стосується тверджень апелянта відносно того, що суд 1-ої інстанції порушив права потерпілої, зокрема, проігнорував та не розглянув її клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 04.08.2021, апеляційний суд приймає їх до уваги, однак зауважує, що у судовому засіданні був присутній представник потерпілої ОСОБА_14 , який згідно із журналом судового засідання залишив вирішення питання щодо можливості проведення судового засідання за відсутності потерпілої та про звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності залишив на розсуд суду (т.4, а.п. 49,53).

Стосовно доводів представника потерпілої відносно допущення судом 1-ої інстанції зволікання та порушення процесуальних строків розгляду справи апеляційний суд зауважує, що дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що судові засідання неодноразово відкладалися. В той же час, причиною для їх відкладення були, у тому числі, і клопотання потерпілої та її представника, окрім того, зазначені обставини не впливають на вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Апеляційний суд також наголошує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з позицією Верховного Суду, що висловлена у постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).
Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.
Відтак, із урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження №0000704 від 02.04.2016.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілої й скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали суду 1-ої інстанції.
Керуючись ст.ст. 285-288, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 04.08.2021, якою в кримінальних провадженнях №0000704 від 02.04.2016 та №0000741 від 05.04.2016 звільнено ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку із закінченням строків давності залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4