Справа № 132/1754/22
Ухвала
Іменем України

08.08.2022р. слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Осіївка Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022р. до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_9 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 02.07.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в ході якого встановлено, що ОСОБА_10 21.06.2022р. о 18год.35хв. зайшов до приміщення торгової зали супермаркету «Грош», розташованого за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 51, який належить ТОВ «НВП «Аргон» (Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Ширшова, будинок № 31), з метою придбати продукти харчування. Перебуваючи у приміщенні цього супермаркету, у ОСОБА_9 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_9 у період дії в Україні воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи таємно, шляхом вільного доступу, взяв із полиць торгової зали супермаркету та поклав до свого білого пакету, зокрема алкогольний напій марки «Арарат Вірменський 7 років», об`ємом 0,7л., до якого додавались два бокали, ринкова вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 08.07.2022р. № 4609/4610/22-21, становить 867грн.84коп.; «курку-гриль» власного виробництва супермаркету «Грош», вагою 1,5кг., ринкова вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 08.07.2022р. № 4609/4610/22-21, становить 254грн.70коп., таким чином викравши їх. Після цього, ОСОБА_9 вийшов із торгової зали супермаркету, повз касу, не розрахувавшись за товар, який знаходився в його пакеті. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 покинув приміщення супермаркету та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями ТОВ «НВП «Аргон» майнову шкоду на загальну суму 1122грн.54коп. Він же, 23.06.2022р. о 10год.00хв. зайшов до приміщення торгової зали супермаркету «Грош», розташованого за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 51, який належить ТОВ «НВП «Аргон» (Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Ширшова, будинок № 31), з метою придбати продукти харчування. Перебуваючи у приміщенні цього супермаркету, проходячи повз відділ, де продаються алкогольні напої, у ОСОБА_9 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_9 у період дії в Україні воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв із полиць торгової зали супермаркету та поклав до свого білого пакету, зокрема алкогольний напій марки «Віскі Double Black», 0,7л., кор. Johnnie Walker», ринкова вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 06.07.2022р. № СЕ-19/102-22/9540-ТВ, становить 1589грн.33коп., таким чином викравши його. Після цього, ОСОБА_9 вийшов із торгової зали супермаркету, повз касу, не розрахувавшись за товар, який знаходився в його пакеті. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 покинув приміщення супермаркету та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями ТОВ «НВП «Аргон» майнову шкоду на загальну суму 1589грн.33коп. Він же, 23.06.2022р. о 20год.00хв. зайшов до приміщення торгової зали супермаркету «Грош», розташованого за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 51, який належить ТОВ «НВП «Аргон» (Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Ширшова, будинок № 31), з метою придбати продукти харчування. Перебуваючи у приміщенні цього супермаркету, у ОСОБА_9 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_9 у період дії в Україні воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв із полиць торгової зали супермаркету та поклав до свого білого пакету зокрема алкогольний напій віскі марки «Glen Fiddich», ємністю 1л., ринкова вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 08.07.2022р. № 4602-4603/22-21, становить 2074грн.75коп.; «курку-гриль» власного виробництва супермаркету «Грош», вагою 1,361кг., ринкова вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 08.07.2022р. № 4609/4603/22-21, становить 231грн.10коп., таким чином викравши їх. Після цього, ОСОБА_9 вийшов із торгової зали супермаркету, повз касу, не розрахувавшись за товар, який знаходився в його пакеті. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 покинув приміщення супермаркету та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями ТОВ «НВП «Аргон» майнову шкоду на загальну суму 2305грн.85коп. Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненому повторно. 06.08.2022р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Органом досудового розслідування зібрано вагомі докази, що підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення (протоколами прийняття заяви від 01.07.2022р.; протоколами допиту представника потерпілої особи ОСОБА_11 від 02.07.2022р.; висновками судових товарознавчих експертиз; речовими доказами). На дату розгляду вказаного клопотання, наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі підозрюваного та суспільній небезпечності вчиненого діяння. Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, наразі, наявні ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, такі дії є цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині (у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років), та те, що ОСОБА_9 був раніше судимий та перебував в місцях позбавлення волі, а також те, що наразі в Україні введено воєнний стан, під час якого ОСОБА_9 може переховуватися від органу досудового розслідування чи покинути територію України через неконтрольовану частину кордону, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду є достатньо високим. Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на представника потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показів, оскільки йому вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані представника потерпілого, але й його фактичне місце проживання, що може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, допустимі та беззаперечні докази вини підозрюваного. З огляду на те, що підозрюваний не працює та не має законних джерел до існування, існує ризик того, що останній вчинить інше кримінальне правопорушення, тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, є достатньо високим. Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 був раніше судимий за майнові злочини, перебував у місцях позбавлення волі, неодружений, постійного місця роботи та інших соціально стримуючих факторів не має, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Саме застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повністю відповідає охороні прав і інтересів суспільства, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать процесуальні рішення на стадії досудового слідства та не зможуть запобігти доведеним ризикам, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є передчасним. Обставини, передбачені ст.178 КПК України, які би перешкоджали застосуванню щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_12 підтримала дане клопотання та зазначила, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане слідчою ОСОБА_6 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

ОСОБА_13 будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу, в суді зазначив, що заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити більш м`який запобіжний захід, оскільки він жодних дій, направлених на ухилення від явки до органу досудового розслідування для проведення відповідних слідчих дій, а також затягування досудового розслідування кримінального провадження, не вчиняв, активно сприяє розкриттю вчиненого ним злочину.

Вислухавши думку підозрюваного, позицію слідчого та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 02.07.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

06.08.2022р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_9 ознак інкримінованого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.184 КПК України, до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

За ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Слідчий та прокурор згідно змісту поданого клопотання фактично просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В порушення вимог п.5 ч.1 ст.184 та п.1 ч.3 ст.184 КПК України, подане слідчим клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також до клопотання не додано з цього приводу всіх копій матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Так, слідчим у поданні формально викладені посилання на ризики, зазначені у статті 177 КПК України, а саме не конкретизовані обставини, на підставі яких він дійшов висновку про їх наявність та не послався на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Заявляючи ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий повинен був послатися на конкретні обставини, які свідчать про встановлені та зафіксовані на відповідних носіях факти одиничного або систематичного ухилення підозрюваного від виконання своїх процесуальних обов`язків, і як наслідок, застосування до нього відповідних заходів процесуального примусу (приводу, розшуку), та надати з цього приводу належні докази.

Проте, в матеріалах поданого клопотання відсутні будь-які дані, які свідчать про здійснення спроб ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме не надано будь-яких доказів про застосування до останнього приводу чи оголошення його в розшук, а тому цей ризик є недоведеним.

Заявляючи ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий повинен був послатися на конкретну річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які не були ще виявлені та вилучені в рамках цього кримінального провадження, а також обставини, які свідчать, що підозрюваний має доступ до останніх, та може вчинити дії, направлені на їх знищення, спотворення чи схову.

Проте, в матеріалах поданого клопотання, слідчим не зазначено конкретну річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які не були ще виявлені та вилучені в рамках цього кримінального провадження, а також невказано обставин, які свідчать, що підозрюваний має доступ до останніх, та може вчинити дії, направлені на їх знищення, спотворення чи схову. Отже, даний ризик необґрунтований та неконкретизований.

Заявляючи ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу особу (його представника) та свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий повинен був послатися на конкретні обставини, які свідчать про встановлені та зафіксовані на відповідних носіях факти одиничних або систематичних неправомірних дій підозрюваного, які були направленні на намагання вчинити фізичний та/або психологічний тиск на потерпілу особу (його представника) та свідків в цьому кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до надання завідомо неправдивих свідчень та/або зміни раніше наданих показів.

Проте, в матеріалах поданого клопотання відсутні будь-які дані, які свідчать про здійснення спроб ОСОБА_9 незаконно впливати на потерпілу особу (його представника) та свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім цього, в рамках цього кримінального провадження дані особи вже надавали свої показання і при їх допиті, останні попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, тобто незаконний вплив на них є лише припущенням, а тому ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на них у цьому ж кримінальному провадженні, не може бути врахований судом.

Заявляючи ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий повинен був послатися на конкретні обставини, які свідчать про відповідні дії підозрюваного, які він вчиняв, або може вчинити для перешкоджання проведення досудового розслідування іншим шляхом, та яким саме.

Проте, в клопотанні не конкретизоване, які саме дії підозрюваний вчиняв, або може вчинити для перешкоджання проведення досудового розслідування іншим шляхом, що унеможливлює прийняття цього ризику до відома та врахування.

Заявляючи ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий повинен був послатися на конкретні обставини, які свідчать про це, натомість в обґрунтування цього ризику, приведено лише те, що ОСОБА_9 не має постійного місця роботи та заробітку, а отже заробляє собі на життя злочинними діями, вчиняючи крадіжки. Однак дане твердження слідчий суддя відносить до припущення, яке не підтверджене жодними належними та допустимими доказами. Призначене судом покарання за вчинення попередніх злочинів, ОСОБА_9 відбув повністю, а тому наявність цієї обставини, не може само по собі свідчити про наявність цього ризику.

Отже, слідчим та прокурором у поданому клопотанні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, взагалі необґрунтовані та невмотивовані.

Даний недолік, слідчий та прокурор в судовому засіданні не усунули, додаткових обґрунтувань із зазначеного приводу не надали. Про інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, не повідомили, а подане клопотання в цій частині не доповнили та не змінили.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а також в межах доводів викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, та на підставі доказів поданих на обґрунтування доводів клопотання. Вихід за межі доводів поданого клопотання, а також взяття до уваги доказів, які не було подано на його обґрунтування, законом заборонено.

Таким чином, єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно поданого слідчим клопотання, залишається тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (кваліфікація), яка не може слугувати єдиним обґрунтуванням для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу, оскільки прийняте судом рішення не буде відповідати вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Відносно обґрунтування щодо неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду не те, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, офіційно не працевлаштований, заробітку та інших соціально стримуючих факторів немає, може покинути територію України через неконтрольовану частину кордону із метою уникнення кримінальної відповідальності, суд відноситься критично, оскільки дані обставини, за недоведеності слідчим ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не можуть слугувати єдиною підставою для задоволення поданого клопотання.

Приписами ч.4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного, який не судимий в силу ст.89 КК України, має зареєстроване місце проживання, яке збігається із фактичним місцем проживання, беручи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи те, що слідчим, прокурором не доведено недостатність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи із практики ЄСПЛ та норм КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які покладаються на нього слідчим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Осіївка Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі потерпілою особою (представником) та свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк цілодобового домашнього арешту рахувати ОСОБА_9 з часу проголошення ухвали, тобто з 08 серпня 2022 року.

Ухвала слідчого судді діє по 06 жовтня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту негайно передати для виконання до відповідного органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_9 під розписку з ухвалою про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя