1Справа № 335/2648/22 1-кс/335/1276/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000092 від 12.05.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, має малолітню дитину, працює начальником караулу 4 Державної пожежно-рятувальної частини 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Запорізькій області, молодшого лейтенанта служби цивільного захисту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 року за № 0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, відповідно наказу начальника Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області (далі ГУ ДСНС України у Запорізькій області) № 318 від 06.08.2021, ОСОБА_5 , призначено на посаду начальника караулу 4 Державної пожежно-рятувальної частини 4 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь, зокрема, у нагляді і контролі за виконанням законів.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Пунктом 2 Положення визначено, що ДСНС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно п. 3 Положення основними завданнями служби є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Таким чином, на Державну службу України з надзвичайних ситуацій покладено здійснення правоохоронних функцій та нагляд і контроль за додержанням законів, що свідчить про те, що працівники ДСНС відносяться до працівників правоохоронних органів, а отже ОСОБА_5 є співробітником правоохоронного органу.

Разом з цим, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливими мотивами, з метою власного протиправного збагачення за рахунок третіх осіб, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм автомат Калашникова складний укорочений, 1984 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 та патрони калібру 5,45 мм у кількості 68 штук, та став їх незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Реалізуючи свій злочинний намір та здійснюючи заходи з підшукання покупців на вказану вогнепальну зброю та боєприпаси, в період часу з початку травня 2022 по 11.05.2022, ОСОБА_5 , під час неодноразових зустрічей з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , досяг попередньої домовленості з останнім щодо збуту йому нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм автомата Калашникова складного укороченого, 1984 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 та патронів калібру 5,45 мм у кількості 68 штук за ціною 3000 доларів США.

На виконання зазначеної домовленості, 11.05.2022 приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм автомат Калашникова складний укорочений, 1984 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 та патрони калібру 5,45 мм у кількості 68 штук, незаконно переніс їх за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи поряд із адміністративною будівлею ДПРЧ № 4 ГУ ДСНС у Запорізькій області, незаконно збув ОСОБА_7 , за ціною 3000 доларів США, домовившись про отримання грошових коштів від нього у подальшому.

Крім того, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав 7,62 мм автомат Калашникова, 1974 року випуску з серійним номером НОМЕР_2 та патрони калібру 7,62 мм у кількості 30 штук та став їх незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

В ході здійснення заходів з підшукання покупців на вказану вогнепальну зброю та боєприпаси, ОСОБА_5 , 16.05.2022 досяг попередньої домовленості щодо збуту нарізної вогнепальної зброї - 7,62 мм автомата Калашникова, 1974 року випуску з серійним номером НОМЕР_2 та патронів калібру 7,62 мм у кількості 30 штук за ціною 3000 доларів США, з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , якого органом досудового розслідування раніше було залучено до конфіденційного співробітництва.

Так, 16.05.2022, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі 7,62 мм автомат Калашникова, 1974 року випуску з серійним номером НОМЕР_2 та патрони калібру 7,62 мм у кількості 30 штук, незаконно переніс його до будинку АДРЕСА_4 , де під час раніше обумовленої зустрічі з ОСОБА_7 , незаконно збув останньому вказану вогнепальну зброю та боєприпаси за ціною 3000 доларів США, домовившись про отримання грошових коштів від нього у подальшому.

Крім того, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав індивідуальну вогнепальну протитанкову зброю одноразового використання - реактивну протитанкову гранату «РПГ-22» з серійним номером 6Г18АЕ294046, а також боєприпаси патрони калібру 7,62 мм у кількості 120 штук, які став незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

В ході здійснення заходів з підшукання покупців на вказану вогнепальну зброю та боєприпаси, ОСОБА_5 , 17.05.2022 досяг попередньої домовленості щодо збуту реактивної протитанкової гранати «РПГ-22» з серійним номером 6Г18АЕ294046, а також боєприпасів патронів калібру 7,62 мм у кількості 120 штук за ціною 1000 доларів США, з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , якого органом досудового розслідування раніше було залучено до конфіденційного співробітництва.

Так, 17.05.2022 приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, перебуваючи поблизу будинку № 28 по вулиці Возз`єднання України в м. Запоріжжя, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , незаконно збув останньому реактивну протитанкову гранату «РПГ-22» з серійним номером 6Г18АЕ294046, а також боєприпаси патрони калібру 7,62 мм у кількості 120 шт., отримавши від ОСОБА_7 за них грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а також грошові кошти в сумі 6000 доларів США, в рахунок оплати за раніше здійснений йому збут 5,45 мм автомата Калашникова складного укороченого, 1984 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 та патронів калібру 5,45 мм у кількості 68 штук, 7,62 мм автомата Калашникова, 1974 року випуску з серійним номером НОМЕР_2 та патронів калібру 7,62 мм у кількості 30 штук.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в період часу з 11.05.2022 по 17.05.2022 незаконно збув ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 7000 доларів США, раніше придбану ним у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: 5,45 мм автомат Калашникова складний укорочений, 1984 року випуску з серійним номером НОМЕР_1 та патрони калібру 5,45 мм у кількості 68 штук, 7,62 мм автомат Калашникова, 1974 року випуску з серійним номером НОМЕР_2 та патрони калібру 7,62 мм у кількості 30 штук, а також індивідуальну вогнепальну протитанкову зброю одноразового використання - реактивну протитанкову гранату «РПГ-22» з серійним номером 6Г18АЕ294046 та боєприпаси патрони калібру 7,62 мм у кількості 120 штук, які незаконно зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці та незаконно носив зберігаючи при собі.

17.05.2022 року, об 11 годині 37 хвилин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.05.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також на тяжкість і обставини кримінального правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 із визначенням максимального розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав, які викладені у клопотанні, та наполягав на наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні. Зазначив, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування за обставинами кримінального правопорушення, вчиненого проти громадської безпеки, яке має великий резонанс та суспільну небезпеку. При вирішенні даного клопотання прокурор просив суд врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, вид боєприпасів, які були предметом його вчинення, розмір грошової винагороди, отриманої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обсяг та вид вилученого в ході досудового розслідування майна, яке в тому числі могло сприяти загостренню криміногенної ситуації, та створити умови для вчинення інших кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що у даному кримінальному провадженні не встановлено коло всіх причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб та свідків, на яких може здійснюватися вплив. Тому наполягає на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважає підозру необґрунтованою, посилаючись на відсутність висновків експертів та відсутність достовірних доказів, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 . Крім того, вважає ризики, про які зазначено у клопотанні слідчого, необгрунтованими, наполягав на тому, що та обставина, що підозрюваний проживає один, не обґрунтовує та не доводить ризику переховування, оскільки він має міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику. Вважає необгрунтованим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а максимальний розмір застави - непомірним для підозрюваного, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на його думку, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 року за № 0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у якому 18.05.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість та обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який відноситься до кримінальних правопорушень проти громадської безпеки.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини вчиненого кримінального правопорушення дають підстави для висновку про високий рівень його суспільної небезпеки.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення та передбачений Законом вид покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі, на переконання слідчого судді, повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Доводи прокурора щодо високого рівня ризику переховування підозрюваного, за умов існування тимчасово непідконтрольних територій України, заслуговують на увагу, та в ході розгляду клопотання не спростовані стороною захисту, який наполягав на наявності постійного місця проживання підозрюваного, однак суду не навів об`єктивних даних, які б свідчили про можливість дотримання умов домашнього арешту підозрюваним в умовах воєнного стану.

Крім того, слідчий суддя враховує обсяг та вид вилученого в ході досудового розслідування майна, яке підлягає дослідженню шляхом проведення ряду експертиз, та наведені прокурором дані про те, що в рамках досудового розслідування не встановлено всіх обставин, що мають значення кримінального провадження, всіх одиниць зброї та боєприпасів, які були об`єктом кримінального правопорушення, що зумовлює ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відсутність на початковій стадії досудового розслідування повних даних про коло усіх свідків та осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також потреба у проведенні слідчих дій із встановленими особами, зокрема: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обґрунтовує наявність ризику впливу на таких осіб з боку підозрюваного, в тому числі, в силу повноважень, згідно займаної посади, впливу на його співробітника ОСОБА_7 , залученого органом досудового розслідування у якості свідка.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані про особу підозрюваного, який має вищу освіту, не одружений, має малолітню дитину, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не засуджений.

Також слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо характеристики підозрюваного та міцності його соціальних зв`язків, оскільки не надано доказів, які б свідчили про утримання сім`ї та малолітньої дитини, та приходить до висновку про їх недостатність для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінального правопорушення, об`єктів посягання, ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення й усвідомлення її підозрюваним.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у сукупності з обставинами його вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовують в цілому доводи захисника щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж той, про застосування якого подано дане клопотання.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та обставини кримінального правопорушення, предмет посягання, розмір отриманої винагороди, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, обсяг та вид вилученого майна, ступінь небезпеки кримінального правопорушення для суспільства, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан, розмір його доходу та наявність у власності нерухомого майна.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2022 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2 481 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 17.05.2022 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 15.07.2022 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2022 року включно, який обчислювати з 17.05.2022 року.

Встановити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 15.07.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1