Провадження № 1-кп/161/254/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 11 квітня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавловськ Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої цивільного позивача ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 10 квітня 2021 року, близько 10 год., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс близько трьох ударів в область обличчя ОСОБА_6 порожнім білим пластиковим відром, попередньо виливши з останнього березовий сік на потерпілу, після чого, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 наніс близько шести ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та, перечепившись, впала на землю, де ОСОБА_3 , продовжуючи насильницькі дії, вкусив великий палець правої руки ОСОБА_6 , та заламував фаланги пальців лівої руки, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани в проекції правої брови, синців та саден в ділянці обличчя, забою правого ока, внутрішньо-шкірного крововиливу на тім`яній ділянці голови справа, синців на задніх поверхнях обох плечових суглобів, садна на 1-му пальці правої кисті.

Згідно висновку експерта № 247 від 13 квітня 2021 року заподіяні ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді рани за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по скільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України не визнав та показав, що того дня, коли до нього прийшла сусідка ОСОБА_6 він перебував у себе на подвір`ї. Остання розмахувала руками, а він почав відводити її до калітки, коли вона вдарила його по коліні, від чого він упав на землю у положення лежачи на боку. У цей час, коли вони лежали на землі, він тримав потерпілу за руки, жодних тілесних ушкоджень їй не заподіював. Пояснити походження тілесних ушкоджень у потерпілої не зміг. Також не зміг пояснити свого агресивного поводження по відношенню до потерпілої. Зазначив, що йому відомо, що остання має вади мовлення (тобто, німа), а відтак спілкується жестами.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його винність у інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що того дня, вона як зазвичай приїхала на свою дачну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , що сусіди повикидали гілки з дерев на її частину дачної ділянки (через паркан). Обурившись такій поведінці сусідів, вона вирішила поговорити з цього приводу з останніми, оскільки це вже не вперше вони роблять шкоду. Зайшовши на подвір`я до ОСОБА_3 , вона побачила останнього, який рухався їй назустріч, тримаючи у руках відро із соком. Вона жестами почала показувати, що обурилась, що сусіди повикидали гілки на її дачну ділянку. На що обвинувачений, виливши вміст відра, яке у цей час тримав у руках, на неї, вдарив ним її по обличчю, потім почав наносити удари руками по обличчю. Вона намагалась оборонятись. Обвинувачений тягнув її у глиб двору, коли вона намагалась триматись за вікно, що недалеко від входу на подвір`я. В ході боротьби, що виникла між учасниками, обоє не втримали рівновагу та впали. Першим упав обвинувачений та, оскільки тримав її, потягнув за собою вагою свого тіла. Лежачи на землі, обвинувачений намагався натягнути капюшон з її кофти на обличчя, тягнув у лежачому положенні до собаки, який постійно гавкав. Тілесні ушкодження обвинувачений заподіював відром, руками, тягнув за волосся, її одяг. Конфлікт припинився, коли на подвір`я зайшов сусід ОСОБА_11 , який є сином співмешканки обвинуваченого. Останній допоміг підвестися та вивів її з подвір`я. Після цього вона дорогою до своєї дачної ділянки, зустрівши Сервачинського, попросила зателефонувати доньці ОСОБА_12 , яка викликала поліцію та швидку. Зазначила, що ні у день конфлікту, ні протягом усього часу обвинувачений навіть вибачення не просив за вчинене. У вирішенні питання призначення покарання ОСОБА_3 покладалась на розсуд суду. Цивільний позов підтримала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 10 квітня 2021 року до неї подзвонив сусід ОСОБА_13 , який повідомив, що її мама погано себе почуває. Відразу приїхала та побачила маму у жахливому стані, зокрема над бровою велика відкрита рана, з якої сочилась кров, набряки на обох очах. Мама повідомила, що її побив сусід ОСОБА_3 коли вона зайшла до нього на подвір`я, щоб поговорити з останнім, щоб він з цивільною дружиною не втручалися на її дачну ділянку. Повідомила, що останній ударив її відром, потім руками. Підтвердила, що конфлікт припинився з приходом сусіда ОСОБА_11 , який розборонив їх та вивів з подвір`я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що проживає разом із обвинуваченим у цивільному шлюбі. Бачила, як усе сталось. При цьому зазначила, що не бачила, як потерпіла кидалась до обвинуваченого. Повідомила, що конфліктують із сусідами по дачних ділянках вже тривалий час. За конфліктом спостерігала із вікна будинку. На запитання, скільки часу тривали події, спочатку зазначила, що близько 30 хв. Однак, потім даючи відповідь на питання, чому не втрутилась у конфлікт, зазначила, що не встигла, оскільки конфлікт тривав 1 хвилину. Зазначила, що конфлікт виник, бо потерпіла без дозволу зайшла на подвір`я та не хотіла його покидати, однак потім повідомила, що її син без застосування будь-якої сили вивів потерпілу за ворота, остання не чинила жодного супротиву. Також показала, що жодних тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої після конфлікту не бачила.

Допитаний свідок ОСОБА_13 повідомив, що 10 квітня 2021 року бачив потерпілу у звичний час вранці, яка рухалась в напрямку своєї дачної ділянки, тілесних ушкоджень на ній не було. Через деякий час знову бачив потерпілу, у якої була розсічена брова та рана біля ока. Зрозумів, що щось сталось. Остання намагалась пояснити, що необхідно подзвонити доньці. Що він і зробив, набравши ОСОБА_12 .

В суді свідок ОСОБА_11 повідомив, що 10 квітня 2021 року почув крик зі сторони подвір`я ОСОБА_3 , собака тягнув у ту сторону. Прийшовши на саме подвір`я, помітив, що на землі лежали ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 . Попросив обвинуваченого відпустити потерпілу та допоміг потерпілій їй встати і вивів за межі подвір`я без будь-якого опору з її сторони. Також показав, що бачив тілесні ушкодження на обличчі потерпілої, а саме в останньої була розсічена брова та сильна гематома під оком.

Допитаний в якості свідка працівник поліції, що приїжджав на виклик потерпілої ОСОБА_15 повідомив, що при виїзді на вказану подію потерпіла чітко вказала, що тілесні ушкодження їй заподіяв сусід ОСОБА_3 в ході конфлікту, що виник через паркан. Також повідомив, що на тілі потерпілої були явні тілесні ушкодження, а саме розсічена брова та гематома під оком.

Допитана свідок ОСОБА_16 показала, що є директором будинку "УТОГ" та тривалий час знає потерпілу ОСОБА_6 , яку може охарактеризувати виключно з позитивної сторони, як особу щиру, добру, сердечну, не конфліктну. Також повідомила, як тяжко потерпіла переживала після подій, що мали місце 10 квітня 2021 року. Зазначила, що людям з вадами мовлення важче, ніж звичайним людям, переживати стресові, конфліктні ситуації. Повідомила, що потерпіла потребувала допомоги після вказаних подій та дуже переживала через це.

Допитана в суді судово-медичний експерт ОСОБА_17 повністю підтвердила свій висновок та показала, що оглядала безпосередньо потерпілу ОСОБА_6 , на тілі якої побачила ряд тілесних ушкоджень, які описала у своєму висновку та визначила ступінь їх тяжкості, виходячи із характеру таких тілесних ушкоджень та їх локалізації.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом проведення слідчого експерименту від 11 травня 2021 року з доданим диском за участі потерпілої, яка деталізувала власні покази та розповіла про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим 10 квітня 2021 року.

Протоколом огляду місця події з доданою фототаблицею від 13 травня 2021 року, яким зафіксовано вигляд пластикового відра, загальний вигляд території, де відбувались події 10 квітня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 (дачний масив "Вишенька").

Висновком експерта № 247 від 13 квітня 2021 року, згідно якого, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани в проекції правої брови, синці та садна в ділянці обличчя, забій правого ока, внутрішньо-шкірний крововилив на тім`яній ділянці голови справа, синці на задніх поверхнях обох плечових суглобів, садні на 1-му пальці правої кисті. Дані тілесні ушкодження, зокрема, у вигляді рани за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по скільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Довідкою № 3244 від 10 квітня 2021 року КП "Луцька міська клінічна лікарня", згідно якої у ОСОБА_6 встановлено діагноз: забійна рана правої брови. Параорбітальна гематома справа. Забій правого ока. Вкушена рана пальця правої кисті.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу того, що тілесні ушкодження він не наносив, однак такі обставини не знайшли свого належного підтвердження в суді і спростовується дослідженими доказами у кримінальному проваджені та не узгоджуються із іншими доказами по справі.

Разом з тим, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_14 , яка є співмешканкою обвинуваченого, які надані в судовому засіданні, оскільки такі містять ряд суперечностей, не узгоджуються з іншими дослідженими доказами та повністю спростовуються показаннями самої потерпілої та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є послідовними і узгоджуються між собою та протоколами слідчих дій, висновком судового експерта, а також протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , які, на думку суду, є правдивими, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки, вік обвинуваченого, вік потерпілої, інформацію про його стан здоров`я, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, стан здоров`я потерпілої, інформацію про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, думку самої потерпілої, яка у вирішенні призначення покарання покладалась на розсуд суду та вказувала про те, що останній взагалі не вибачився за вчинене і не відшкодував добровільно завдану його діями шкоду.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується, у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду представник потерпілої ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 подали цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн.

Свої позовні вимоги потерпіла та її представник обґрунтовують тим, що внаслідок вчинених обвинуваченим дій, потерпіла зазнала моральної шкоди, яка полягає у глибокій образі, сильному фізичному та емоційному стресі. Вподальшому була змушена тривалий час не працювати, оскільки довгий час на її тілі були сліди побоїв.
В судовому засіданні потерпіла цивільний позивач підтримала поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявлений до нього цивільний позов не визнав.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного цивільного позову.
У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілій, на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, вік потерпілої та обвинуваченого, стан здоров`я потерпілої, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обтяжуючі обставини, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, у тому числі і те, що кримінальне прпавопорушення вчинено умисно, та оцінює їх в розмірі 20000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 , а тому цивільний позов підлягає до часткового задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1