Справа № 442/1531/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/411/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
вищевказаною ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання згідно ст.81 КК України.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що враховуючи те, що основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків, суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що відбув 2/3 призначеного йому покарання, є працевлаштованим на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_8 », відшкодовує завдану шкоду потерпілому, протягом досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження давав щирі свідчення, не намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин. Крім того, на волі його чекає мати, яка є інвалідом та отримує пенсію, а також неповнолітня сестра.
Вказує, що перебування на волі дозволить йому працевлаштуватись та утримувати рідних, а також відшкодувати збитки завдані потерпілому у повному обсязі.
Звертає увагу, що під час відбування покарання двічі заохочувався та має два погашені на даний час стягнення.
Зважаючи на свою позитивну характеристику, надану суду ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» засуджений ОСОБА_7 вважає, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці і розумінням скоєного він виправився та заслуговує на застосування до нього ст.81 КК України.
Колегія суддів заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутної частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, встановлено, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Поряд з цим, у пункті 2 даної постанови визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 18.10.2018 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України, ст.71 КК України, ст.72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок терміну відбування покарання 23.04.2019, кінець терміну: 23.05.2023.

Місцевим судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин під час іспитового терміну. Йому призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. На даний час невідбутим залишились 01 рік 01 місяць 04 дні позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики адміністрації ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази (стягнення погашено), 2 рази заохочувався. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_8 ». Дотримується правил санітарії та гігієни. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, до виконання робіт по благоустрою ставиться з розумною ініціативою, бере участь в організації та проведенні виховних заходів та участь в самодіяльних організаціях засуджених. Приймає участь у реалізації програми диференційованого впливу «Фізкультура і спорт»

Крім того, згідно протоколу № 17 від 14.09.2020 адміністративною комісією установи (а.с.5) ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України як такому що не стає на шлях виправлення; згідно протоколу № 9 від 12.05.2021 адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як такому що не став на шлях виправлення; згідно протоколу № 20 від 28.10.2021 адміністративною комісією установи задоволено у застосуванні ст.101 КВК України як такому що стає на шлях виправлення та постановою начальника установи переведено до дільниці соціальної реабілітації; згідно протоколу № 2 від 26.01.2022 адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому що не довів виправлення.
Колегія суддів звертає увагу, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, яка передбачена в ч.2 ст.81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому, належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, і виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Провівши системний аналіз матеріалів справи, апеляційний суд приходить до переконання, що наведені в апеляційній скарзі обставини свідчать про наявність у засудженого позитивної тенденції, спрямованої на доведення ним факту свого виправлення, однак на даний час ОСОБА_7 ще не довів остаточно своє виправлення, а тому застосування до нього умовно - дострокового звільнення на даному етапі є передчасним.
З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у застосуванні положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_7 , як такому, що ще не довів своє виправлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді подання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже є необґрунтованою.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області від 19 квітня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ст.81 КК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4