Справа № 171/382/22
Провадження № 1-кп/211/409/22
У Х В А Л А

06 вересня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 10.02.2022 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання на строк від 4 до 8 років, залишаючись на волі може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а потім продовження цього запобіжного заходу, ці ризики продовжують існувати і на тепер, враховуючи особу обвинуваченого: не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв"язків, раніше судимий, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов"язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засідання прокурор підтримала подане клопотання, з підстав, викладених у ньому.

Потерпілий проти клопотання заперечував, пояснив, що претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання заперечував, так як не має наміру переховуватись, він має сестру та батька, хотів би вступити до лав ЗСУ. Щодо потерпілого, то не здійснював на нього тиску, так як він його не бив, він дійсно здійснив крадіжку, однак грабіж не вчиняв. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечував, наполягав, що покази потерпілого, є ключовими у цій справі, та вони підтверджують необгрунтованість обвинувачення. Потерпілого він особисто до засідання тричі попереджував про те, що необхідно давати саме правдиві покази, тому потерпілий розказав, які події на справді мали місце. Крім того, прокурор в клопотанні незаконно посилається на рішення Європейсського суду з прав людини, оскільки поданим клопотанням погіршується стан обвинуваченого, а тому посилання на рішення ЄСПЛ є неприпустимими. Вважав, не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, та просив обрати запобіжний захід - особисте зобов"язання.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

По справі триває судовий розгляд, допитаний потерпілий (допитаний тричі у зв"язку зі зміною показів), однак не допитані свідки, не досліджені письмові матеріали та суд не вислухав покази обвинуваченого. Оцінку доказам суд надасть у сукупності при постановленні вироку, тому відхиляє заперечення обвинуваченого та захисника щодо недоведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, як передчасні.

Санкція ч. 3 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, не має дітей чи інших утриманців, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Підставою для обрання та продовження тримання під вартою обвинуваченому, були ризики, передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі продовжують існувати.

Так ризик, передбачений п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; має місце реєстрації, однак не працевлаштований та не має стабільного джерела доходу, після відбуття покарання за попереднім вироком у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі та звільнившись з місць позбавлення волі в 10.08.2020, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового, умисного кримінального правопорушення, що у своїй сукупності та за відсутності стримуючих від переховування факторів, вказує на те, що ОСОБА_3 , побоюючись можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що заявлений ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також продовжує існувати, як як по справі не допитано свідків, покази яких суд повинен досліджувати безпосередньо у суді.
Оцінивши у сукупності всі обставини, враховуючи положення статті 178 КПК України, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам, обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів .

Щодо обгрунтувань обвинуваченого про бажання вступити до лав ЗСУ, то слід зазначити, що суду не недано відомостей про перебування ОСОБА_3 на військомво обліку, відомостей про реальний військовий досвід, чи проходив він раніше службу в ЗСУ, а тому суд вважає, що такі доводи без будь-яких підтверджуючих документів не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу .

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі, передбаченому ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 04 листопада 2022 року.

Визначити заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 ( сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, у разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_3 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання, прибувати до суду за першою вимогою.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1