Справа № 487/1427/22
Провадження № 1-кс/487/1228/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 06 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
09.05.2022 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000114, звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 08.05.2022 майно, а саме: блок 2Т3М об`єктивного контролю «Тестер УЗ» №0573602, який належить військовій частині НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначив що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 06.05.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2022 року приблизно о 18 год. 30 хв. внаслідок можливого порушення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 правил польотів чи експлуатації тактичного фронтового бомбардувальника Су-24М, указаний літак здійснив зіткнення із землею, що спричинило тяжкі наслідки.

08.05.2022 року, проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості (поля), яка розташована між АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду місця події виявлено та в подальшому вилучено вищевказаний пристрій.

З метою забезпечення завдань кримінального провадження, з метою недопущення зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просив накласти арешт на вказаний вище пристрій.

До судового засідання прокурор не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

До судового засідання представник власника майна - ВЧ НОМЕР_1 не з`явився, тво командира ВЧ НОМЕР_1 надав до суду заяву в якій просив провести розгляд клопотання за відсутності їх представника, проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 06.05.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2022 року приблизно о 18 год. 30 хв. внаслідок можливого порушення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 правил польотів чи експлуатації тактичного фронтового бомбардувальника Су-24М, указаний літак здійснив зіткнення із землею, що спричинило тяжкі наслідки.

08.05.2022 року, проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості (поля), яка розташована між АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події на літаку виявлено та в подальшому вилучено блок 2Т3М об`єктивного контролю «Тестер УЗ» №0573602, який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 09.05.2022 року прийнято рішення про визнання вказаного блоку 2Т3М об`єктивного контролю «Тестер УЗ» №0573602 речовим доказом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений в ході огляду пристрій має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання, що є підставою для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 08.05.2022 майно, а саме: блок 2Т3М об`єктивного контролю «Тестер УЗ» №0573602, який належить військовій частині НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1