Справа № 304/314/21 Провадження № 1-кп/304/81/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 03 лютого 2021 року та № 0000030 від 18 лютого 2021 року,за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мукачево, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працює, раніше судима вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (на підставі ст. 75 КК України її звільнено від призначеного покарання з випробування, якщо вона протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину), вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року засудженій ОСОБА_6 змінено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин) та вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин (ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.
Так, 01 лютого 2021 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 , з дозволу потерпілої ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю в кімнаті власниці, повторно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, всупереч волі власника майна, таємно викрала золоту каблучку, яка знаходилась в середині дерев`яної шафи, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 5 000, 09 грн.
Крім цього, 17 лютого 2021 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, підійшла до дерев`яного навісу, який розташований біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , без номера, звідки повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_8 брухт чорних металів загальною вагою 96 кілограм, чим спричинила останній матеріальну шкоду в розмірі 576 грн.
Тим самим ОСОБА_6 скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні до суду подана угода про визнання винуватості, укладена 18 жовтня 2022 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців, при цьому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 в присутності захисника повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинах, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, розуміє надані їй законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої також просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
У судовому засіданні прокурор просив затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, при цьому просив на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного їй за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року, більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, однак надали письмові заяви-згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, при цьому просили розгляд справи провести без їх участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди її сторони, визначена в межах санкції, за якою кваліфіковано дії обвинуваченої, з урахуванням положень 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином.
Суд враховує дані про особу винної: ОСОБА_6 за місцем проживання охарактеризована як така, що ніяких заяв або скарг з боку сусідів чи мешканців району на неї не надходило, має середню освіту, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (на підставі ст. 75 КК України її звільнено від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину), вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року засудженій ОСОБА_6 змінено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин) та вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин (ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин). Суд враховує також досудову доповідь відносно ОСОБА_6 , відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення останньої неможливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, при цьому існує високий рівень ризику небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови такої не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Крім того, слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення попередніх вироків (08 квітня 2021 року та 30 вересня 2021 року) встановлено, що засуджена винна і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попередніх вироків (01 лютого 2021 року та 17 лютого 2021 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, угоду про визнання винуватості слід затвердити.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 18 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року, у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року засудженій ОСОБА_6 змінено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин) та вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року у виді громадських робіт строком на 160 годин з урахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин), більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ: брухт чорних металів загальною вагою 96 кілограм, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити такій як власниці.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/1226-ТВ від 11 лютого 2021 року в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1