Справа № 354/1501/21
Провадження № 1-кп/354/33/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 06 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілоїадвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 06 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк до десяти років, обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також чинити незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Наявність зазначених ризиків в умовах воєнного стану стала однією із підстав для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, з метою мобілізації до лав ЗСУ. Також зазначив, що не вбачає підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість наслідків та поведінку обвинуваченого, що вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, посилаючись на те, що на даний час із врахуванням запровадження в Україні режиму воєнного стану суттєво зменшились визначені ст.177 КПК України ризики, які послужили підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений не має наміру та можливості переховуватись від суду та чинити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, та звертався до прокурора із клопотанням про скасування запобіжного заходу з метою мобілізації на службу до лав ЗСУ у задоволенні якого постановою прокурора від 28 березня 2022 року відмовлено у зв`язку із відсутністю медичного висновку про придатність обвинуваченого до військової служби. Із урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, з метою проходження останнім військово-лікарської комісії. Вважає, що вказаний запобіжний захід у достатній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків У разі якщо суд прийде до переконання про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, просить визначити розмір застави, яку обвинувачений міг би перерахувати на користь ЗСУ.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просить у задоволенні клопотання прокурора відмовити. Вказав, що за станом здоров`я він придатний до військової служби, а тому враховуючи те, що він є військовозобов`язаним, має відповідну освіту та військове звання, просить змінити йому запобіжний захід та надати можливість бути зарахованим на військову службу.

Представник потерпілоїадвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просить його задовольнити, посилаючись на те, що наведені у клопотанні ризики не зменшились та продовжують існувати. У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу просить відмовити, посилаючись на те, що обвинувачений таким чином намагається ухилитися від суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 14 лютого 2021 року, без визначення застави, термін дії якого ухвалою суду від 09 лютого 2022 року продовжено до 00 год. 00 хв.10 квітня 2022 року.

Згідно із ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 статті 176 цього кодексу

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із положеннями ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п.219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 дії запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років та яке вчинено ним у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння та потягло за собою смерть потерпілої, може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на те, що судом не досліджені докази у кримінальному провадженні, і наявність зазначених ризиків, на переконання суду, в умовах воєнного стану, не зменшилась.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого злочину, суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, тому підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, суд не вбачає і вважає його таким, що до задоволення не підлягає. Аргументи сторони захисту, наведені вище, вказаних ризиків не нівелюють та не спростовують.

Крім цього враховуючи те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що спричинило загибель людини, приймаючи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом, суд вважає за недоцільне визначати заставу, як альтернативу триманню під вартою.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд дійшов висновку, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши останньому строк тримання під вартою на термін, що не перевищує 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 350, 369, 371, 372, 392 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт- відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 60 днів, без визначення суми застави, а саме-до 00 год. 00 хв. 05 червня 2022 року.

Судове засідання з розгляду кримінального провадження за №0000371 від 06 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України відкласти на 15 квітня 2022 року на 13 год. 30 хв., в яке викликати сторін та учасників.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі за місцем ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1