Справа № 463/1043/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/363/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

цією ухвалою, відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 19 січня 2022 року.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, визнати протиправним невнесення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові відповідних відомостей на підставі заяви від 11 січня 2022 року до ЄРДР та порушення прав, гарантованих ст. 56 КПК України, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки він в суді першої інстанції участі не приймав, про результат розгляду справи дізнався 23 квітня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. ст. 55, 56, 214 КПК України. З моменту подання ним заяви про вчинення злочину він набув статусу потерпілого; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК слідчий суддя зобов`язаний був задоволити його скаргу, а працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові зареєструвати його заяву про злочин та визнати його потерпілим. В ухвалі слідчий суддя не вказав докази, які підтверджують, що його заява від 19 січня 2022 року не є повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення і, що працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові мали право не вносити дані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові на виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язані були після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 січня 2022 року внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим, чого зроблено не було.

У судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явився, в апеляційній скарзі просив проводити розгляд справи у його відсутності.

З урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що неявка апелянта, у даній справі, не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення частково.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції не приймав участі, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч. 2 ст. 214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 19 січня 2022 року ОСОБА_6 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 , в якій він просив зареєструвати дану заяву в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, відкрити кримінальне провадження за ст. 366 КК України, щодо судді Апеляційного суду Львівської області і визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

З відповіді з ДБР вбачається, що заява ОСОБА_6 від 19 січня 2022 року скерована до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

11 лютого 2022 року слідчим суддею Личаківського районного суд м. Львова відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 19 січня 2022 року

14 березня 2022 року ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на рішення слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 11 лютого 2022 року.

Колегією суддів Львівського апеляційного суду 16 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, ухвалу слідчого судді скасовано, його скаргу направлено в суд першої інстанції для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

5 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_6 , прийнято до провадження, зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, представити суду до початку судового засідання інформацію про те: чи надходила на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, заява ОСОБА_6 від 19 січня 2022 року про вчинення суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, при розгляді справи №454/606/16-ц; чи розглянута така заява та яке рішення, за результатами її розгляду прийнято (внесено відомості до ЄРДР чи відмовлено у їх внесенні шляхом скерування скаржнику відповідного інформаційного листа).

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що зі скарги ОСОБА_6 та його заяви про скоєння кримінального правопорушення, не вбачається об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Незгода з рішеннями суду може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 не міг зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою, оскільки не перевірив результати розгляду його заяви.

Як вбачається з матеріалів справи до початку розгляду справи слідчим суддею Личаківського районного суд м. Львова не надійшла відповідь уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо заяви ОСОБА_6 від 19 січня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є необґрунтованими належним чином та передчасними.

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді від 11 квітня 2022 року слід скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року скасувати.
Призначити в Личаківському районному суді м. Львова новий розгляд слідчим суддею скарги ОСОБА_6 , відповідно до вимог глави 26 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_4