Справа № 946/4307/22
Провадження № 1-кс/946/1767/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Основа Березівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000589 від 26.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2022 старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_7 , інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_8 та оперуповноважений загального сектору №1 ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_9 , згідно розстановки нарядів на 25.06.2022, затвердженої начальником ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області заступили на добове чергування.

Так, 25.06.2022 о 23.50 на мобільний телефон чергової частини відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , який скаржився на сусідів, які проживають по АДРЕСА_2 , так як останні гучно себе поводили.

Прибувши за вказаною адресою працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розпочали спілкуватись з присутніми заявником ОСОБА_10 для з`ясовування обставин, що слугували підставою для виклику працівників поліції. В цей час з подвір`я будинку АДРЕСА_2 вийшов мешканець будинку ОСОБА_5 та тримаючи в обох руках кухонні ножі почав висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати застосування ножів відносно ОСОБА_10 .

На законні вимоги працівників поліції щодо припинення протиправних дій, ОСОБА_5 не реагував та в подальшому, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_5 став поводити себе агресивно та усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, тримаючи в обох руках ножі, взяв з подвір`я будинку стілець та цеглину та кинув в працівника поліції ОСОБА_11 , при цьому намагався завдати удар ножем, а саме розмахуючи перед поліцейським здійснив потерпілому ОСОБА_11 поріз верхньої частини кисті правої руки.

На висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_5 не відреагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_11 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_5 спеціальний засіб терен 4м, ПР-23М та спеціальний засіб кайданки, таким чином затримавши його.

Так, за вказаним фактом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000589 від 26.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У зв`язку із наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначили, що на даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує. Його захисник у судовому засідання також не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000589 від 26.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

26.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.06.2022; постановою про визнання речовим доказом від 26.06.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.06.2022; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 26.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.06.2022; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.06.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.06.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.06.2022 та іншими доказами в сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України за який санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років та відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину,

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили про наявність ризиків передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 зазначили на необхідності запобігти спробам вчинення ним іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучості покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює, відсутні засоби до існування, характеризується негативно, існує реальна загроза до засудження його до покарання у виді позбавлення волі, отже існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за який санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років та відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, репутацію останнього, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому сторона обвинувачення звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, у період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- у період часу з 22:00 по 07:00 години не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, покласти на працівників відділення №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали визначити до 25 серпня 2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 30.06.2022р. о 13:20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1