Справа № 522/8023/22
Провадження № 1-в/522/231/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, який згідно вироку зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.06.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
за участю:
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
29.06.2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , засудженого 25.06.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Представник органу пробації ОСОБА_5 в судове засідання з`явилась, вказала, що місцеперебування засудженого ОСОБА_4 їй не відомо. До того ж, Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області були зроблені всі можливі дії задля виконання зазначеного вироку та встановлення місцезнаходження засудженого. Просила задовольнити подання.
Прокурор та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, заслухавши представника органу пробації, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок набрав законної сили 27.07.2020 року. Вирок був направлений на виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 29.07.2020 року, надійшов на виконання 30.07.2020 року.
Відповідно до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Працівниками уповноваженого органу з питань пробації неодноразово (01.10.2020 року, 07.10.2020 року, 27.04.2021 року) здійснювались виходи за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 , з метою з`ясування причини несплати штрафу, але жодного разу двері квартири ніхто не відчинив. Також, під час візитів за вказаною адресою залишались повідомлення для громадянина ОСОБА_4 про необхідність сплатити штраф та надати до органу пробації копію документу, що підтверджує його сплату. Зі слів сусідів за даною адресою дійсно проживає вищевказаний громадянин, але на контакт він не йде, дуже рідко його бачать.
Неодноразово (30.07.2020 року, 22.09.2020 року, 05.11.2020 року, 15.02.2021 року, 20.04.2021 року, 06.07.2021 року, 25.10.2021 року, 13.12.2021 року, 14.04.2022 року) надсилались рекомендовані листи, які щоразу повертались, як неотримані, закінчення терміну зберігання у відділенні поштового зв`язку.
Також, 08.07.2021 року за вих. № 28/22/5668/Шн-21 та 13.12.2021 року за вих. №10706/28/22-21 були надіслані листи до Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з метою надання допомоги у виконанні даного вироку.
09.11.2021 року 14.04.2022 року були надіслані запити до Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану з метою з`ясування факту наявності або відсутності актового запису про смерть громадянина ОСОБА_4 . Відповідно листів ВДРАЦС від 23.11.2021 року №24574/56-17 та від 22.04.2022 року №6129/24.29-17 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено.
Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 28.08.2020 року, 16.10.2020 року, 08.12.2020 року, 15.03.2021 року, 19.05.2021 року, 05.08.2021 року, 25.11.2021 року, 13.01.2022 року та 16.05.2022 року направлялись до Київського районного суду м. Одеси подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України.
Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 01.09.2020 року, 26.10.2020 року, 29.01.2021 року, 24.03.2021 року, 02.06.2021 року, 13.09.2021 року, 02.12.2021 року, 14.02.2022 року та від 07.06.2022 року відмовлено в задоволенні вищезазначених подань про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, як невизначене.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, положення ч. 3, 4 ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.
Одним із видів покарання є штраф (п. 1 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 53 КК України є грошовим стягненням, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.
Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді штрафу саме по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку представника органу пробації, а також те, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_4 не був виконаний на протязі більше двох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилявся від відбування покарання, та не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про можливість задоволення подання та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1