Справа № 573/2024/21
Номер провадження 1-кп/573/25/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 травня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Сумської області, Тростянецького району, с. Боромля, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, одруженого, непрацюючого, студента ІІ курсу ДНЗ «Білопільське ВПУ», у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, не інваліда, раніше судимого:

1) 08 липня 2020 року Великописарівським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201, ст. 69 КК України до 6460 грн. штрафу,

2) 16 жовтня 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 1261 КК України до 150 годин громадських робіт,

3) 03 березня 2021 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 2 місяці 18 днів арешту,

судимості не зняті й не погашені,

за ст. 128, ч. 2 ст. 146 КК України,
в с т а н о в и в :
17 жовтня 2021 року близько 19 години перебуваючи неподалік багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в приміщенні квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку перебуває раніше знайомий йому ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків з останнім, з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 прибув до квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності та в якій фактично проживає раніше знайома йому ОСОБА_7 .

Перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_7 , розташованої за вказаною вище адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 направився до кухні квартири, де в цей час сидячи за столом перебував ОСОБА_6 . Побачивши останнього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені Конституцією України, а саме: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, застосувавши фізичне насильство, діючи проти волі потерпілого, застосовуючи фізичну силу, схопив ОСОБА_6 руками за одяг, скинувши таким чином останнього зі стільця на підлогу, після чого витягнув останнього за руки з приміщення вказаної квартири на вулицю, при цьому не даючи останньому взутися. Перебуваючи на вулиці поблизу будинка АДРЕСА_2 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , із застосуванням фізичного насильства до останнього, який перебував у стані позбавлення волі та можливості вільного пересування, ОСОБА_4 посадив ОСОБА_6 на свій мопед і всупереч волі останнього привіз його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , з метою позбавлення волі ОСОБА_6 .

Цього ж дня близько 19 години 30 хвилин після того, як ОСОБА_4 привіз ОСОБА_6 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , перебуваючи в дворі зазначеного домогосподарства поблизу входу до погреба, на ґрунті ревнощів та неприязних відносин ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_6 удари кулаками по обличчю та тулубу, при цьому не маючи умислу на заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості. У ході спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , які перебувають у прямому причинному зв`язку, потерпілий ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю на витягнуту ліву руку, вдарившись при падінні об землю лівою рукою, внаслідок чого отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини ІІ п`ясткової кістки лівої кисті без зміщення, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи в злочинній самовпевненості відносно наслідків своїх дій, хоча й не передбачав, але повинен був та міг передбачити, що внаслідок його ударів в обличчя та тулубу ОСОБА_6 , потерпілий може втратити рівновагу та впасти, внаслідок чого отримати тілесні ушкодження, тобто необережно заподіяв ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені Конституцією України, а саме: на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, застосовуючи фізичне насильство, способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, діючи проти волі потерпілого, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_4 помістив ОСОБА_6 до погребу вказаного домогосподарства, де почав утримувати останнього в умовах не придатних та не пристосованих для перебування людини, тим самим створив зовнішні перешкоди вільному пересуванню, що виразилось у зачиненні на навісний замок вхідних дверей приміщення погреба, чим позбавив ОСОБА_6 свободи та можливості вільно пересуватись. Тим самим ОСОБА_4 незаконно позбавив волі ОСОБА_6 до 13 години 18 жовтня 2021 року, тобто до моменту, коли потерпілий був звільнений з приміщення погребу вищезазначеного домогосподарства працівниками поліції.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки він вчинив незаконне позбавленні волі способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, за ст. 128 КК України, оскільки він вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

24 травня 2022 року відповідно до ст. 471 КПК України між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 146, ст. 128 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, активно сприяти у виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, виконати умови угоди. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 : за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, за ст. 128 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_6 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ст. 128 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, з урахуванням особи обвинуваченого, скарг на поведінку якого до міської ради не надходило, на утриманні має двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припинила свою дію 16 квітня 2022 року.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалу слідчого судді про арешт майна необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 24 травня 2022 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 146 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 128 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт пластикової пляшки об`ємом 2 л з етикеткою «Бриз Дюшес» з речовиною жовтого кольору із запахом аміаку; пластикового стаканчика об`ємом 150 г, в якій знаходиться надкушена грінка чорного хліба, зіскобу речовини бурого кольору з лівої стіни підвального приміщення; недопалку білого кольору; ременя приводу механізму; 2 частин пластикових пляшок з нашаруванням речовини коричневого кольору; речовини рослинного походження ззовні схожої на розслини «конопель» у подрібненому стані; поліетиленового пакету з насінням рослинного походження; частини пластикової пляшки об`ємом 1,5 л з етикеткою «Іволжанська» з нашарування речовини коричневого кольору; частини пластикової пляшки об`ємом 0,5 л з відрізаним дном з нашаруванням коричневого кольору та фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору; насіння рослинного походження, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2021 року.

Речові докази:

- пластикову пляшку об`ємом 2 л з етикеткою «Бриз Дюшес» з речовиною жовтого кольору із запахом аміаку, пластиковий стаканчик об`ємом 150 г з надкушеною грінкою чорного хліба, зіскоб речовини бурого кольору з лівої стіни підвального приміщення домогосподарства АДРЕСА_5 , недопалок білого кольору, ремінь приводу механізму, 2 частини пластикових пляшок з нашаруванням речовини коричневого кольору, поліетиленовий пакет з насінням рослинного походження, частину пластикової пляшки об`ємом 1,5 л з етикеткою «Іволжанська» з нашарування речовини коричневого кольору, частину пластикової пляшки об`ємом 0,5 л з відрізаним дном з нашаруванням коричневого кольору та фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору, насіння рослинного походження, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля), знищити;

- мопед «Viper» синьо-чорного кольору без номерного знаку та документів, номер двигуна НОМЕР_1 , який зберігається в ОСОБА_4 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя