ЄУН № 336/1861/22
пр. № 1-кп/336/513/2022
УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, визначеного місця проживання не має, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2021 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні, вказуючи на відсутність підстав для закриття кримінального провадження, підсудність провадження суду. Прокурором також заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні.

Захисник не заперечувала проти призначення кримінального провадження до розгляду, підтримала клопотання про обрання запропонованого прокурором запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду, також погодився із запропонованим прокурором запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття провадження не встановлено, перешкод для призначення його до розгляду судом не визначено, тож є підстави для призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
По даній справі суд враховує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні двох злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, наразі судом не проведено судове слідство та не досліджені докази, що у свою чергу не виключає можливості здійснення впливу на потерпілу чи свідків.
При цьому ОСОБА_8 було достеменно відомо про перебування кримінального провадження в суді, однак, до суду він з метою дізнатись дату судового засідання не з?являвся.
Суду не надано стороною захисту документального підтвердження того, що обвинувачений має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв?язки, будь-яке джерело доходу або будь-яке майно на праві власності, сам ОСОБА_8 вказував, що житла не має, засоби зв?язку у нього відсутні, ночує він в пункті приймання металобрухту.
При цьому обвинувачений не висував заперечень проти обрання йому саме найсуворішого запобіжного заходу.
Підсумовуючи вищевказане, суд виходить з того, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні у період терміну випробування двох злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, санкція статті за цей злочин передбачає покарання у виді 15 років позбавлення волі, не має постійного місця проживання, не працевлаштований, раніше судимий, у зв?язку з чим безумовно наявні ризики переховування від суду та скоєння інших кримінальних правопорушень.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, крім того, стороною захисту не надано суду доказів щодо можливості обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адже не надано документального підтвердження наявності у обвинуваченого житла на праві власності чи користування.

На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк та усунення небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, пов?язаного з застосуванням насильства, тож колегія суддів не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України, на 10.00 годину 09 вересня 2022 року.

Судовий розгляд провадити у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, захисника, потерпілої, прокурора.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 жовтня 2022 року включно.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу діє до 29 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3