Справа № 755/6354/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 00001476 від 23.06.2022 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.07.2012 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

-31.08.2012 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-08.01.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 22.08.2016 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, станом на 18 червня 2022 року в Україні діяв воєнний стан згідно Закону України від 22 травня 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цього дня, а саме, 18.06.2022 ОСОБА_4 о 18 год. 49 хв., перебував у продуктовому магазині за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, повторно.

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу та будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб, з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_2 , таємно заволодів мобільним телефоном марки Xiomi Redmi 5 Plus imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 вартістю 1800 грн, що належить ОСОБА_5 , який лежав на столі у касовій зоні.

Після чого вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 поклав до правої кишені своїх штанів та вийшов з приміщення вказаного магазину, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій, які полягали у таємному викраденні чужого майна повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 , на загальну суму 1800 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину.
Зокрема розказав, що 18 червня 2022 року, зайшовши в магазин побачив мобільний телефон, озирнувся, та враховуючи, що нікого не було вирішив його викрасти. Забрав телефон та через деякий час продав чоловікові на вулиці. Щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Винуватість ОСОБА_4 ,який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих йому злочинів, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, обвинувальний акт не мітить.
З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, має постійне місце проживання, позицію прокурора, яка просила застосовути до обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України, письмову заяву потерпілої, керуючись тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, щоправда в максимальних межах, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення проти власності маючи не зняту судимість, та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
Керуючись ст. 373 - 376 КПК, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишити без змін.
Речові докази:
- DVD диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6