Справа № 202/1492/22
Провадження № 1-кс/202/1276/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
22 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора - начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000165 від 14.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2022 року прокурор - начальник Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року клопотання відповідно до статті 172 КПК України було повернуто прокурору для усунення недоліків.

19 квітня 2022 року клопотання про арешт майна було подано прокурором повторно після усунення недоліків.

В своєму клопотанні прокурор просить з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на одяг військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ), що знаходиться у двох чорних поліетиленових пакетах та був наданий начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 і належить військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , із забороною права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що Донецькою спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000165 від 14.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 квітня 2022 року приблизно о 15 год. представниками російських окупаційних військ здійснено порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що виразилося в обстрілах населеного пункту Курулька Харківської області із застосуванням ймовірно хімічної речовини невідомого походження, внаслідок чого військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження, а також ураження внутрішніх органів та опіки тіла.

З метою встановлення виду хімічної речовини, якою було здійснено обстріл позиції військової частини НОМЕР_3 , вилучено формений одяг потерпілих військовослужбовців, який наданий начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 .

Тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказані речі.

В судове засідання прокурор та володільці майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 14.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

При цьому згідно з постановою від 14 квітня 2022 року проведення досудового розслідування доручено групі слідчих з числа слідчих 3 відділення (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, під час досудового розслідування були отримані речові докази одяг військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що може містити сліди речовини, яка була застосована російськими окупаційними військами.

Вирішуючи питання про накладення арешту на зазначені речі, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що одяг військовослужбовців, який був наданий начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 , є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, може містити інші відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

При цьому існує загроза втрати речових доказів з огляду на те, що це носильні речі та без заборони їх використання неможливо забезпечити збереження наявних на них слідів речовини.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на одяг військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ), що був наданий начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 і належить військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільців цих речей, оскільки останні можуть містити докази злочинів, які російські окупанти вчиняють на території України.

Тому накладення арешту відповідає вимогам загального суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження.

Арештом вищевказаних речей не будуть порушені чиї-небудь права.

Виходячи з наведеного, з метою збереження речових доказів клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на одяг військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ), які належать військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та були надані начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цими речами.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на одяг військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ), які належать військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та були надані начальником медичної служби військової частини НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цими речами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1