Справа №708/462/22
Номер провадження № 1-кп/708/37/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чигирині Черкаської області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 28.04.2022, за яким:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зелений Гай Знам`янського району Кіровоградської області, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, освіта середня, не одружений, не судимий, -
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин.
ОСОБА_4 в порушення вимог статей 27, 38 Закону України «Про тваринний світ», Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області № НОД - 48/3 від 22.03.2022 «Про встановлення весняно-літньої нерестової заборони на лов водних біоресурсів на водних об`єктах Черкаської області у 2022 році», згідно якого встановлено термін заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно-літній період природного відтворення (нересту) в 2022 році на водних об`єктах, розташованих в районі діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, зокрема на Кременчуцькому водосховищі з 16 квітня по 24 червня 2022 року, тобто у період, в який заборонений лов (добування) риби, в період часу з 21:00 години 27.04.2022 по 04:30 годину 28.04.2022 за допомогою двох мисинових рибальських сіток, які згідно акту дослідження знарядь лову від 17.05.2022 відносяться до сіткоснастевих знарядь лову та є забороненими, в порушення п.п. 3.14, 3.15, 4.14 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України, від 15.02.1999 №19, без належного дозволу, в заборонений час (період нересту) здійснив вилов з Кременчуцького водосховища річки Дніпро біля с. Рацеве Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області цінної риби, а саме карась 25 шт., вартістю 1581 гривень за штуку, лящ 3 шт., вартістю 1649 гривень за штуку, тарань 1 шт., вартістю 1564 гривень за штуку, судак 1 шт., вартість 3587 гривень за штуку, на загальну суму 49623 гривень, чим заподіяв згідно висновку експерта №802/111/22-23 від 06.06.2022 внаслідок незаконного зайняття рибним добуванням промислом істотної шкоди водній фауні на загальну суму 49623 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнав повністю, від дачі показів відмовився на підставі статті 63 Конституції України. Додатково пояснив суду, що зробив для себе відповідні висновки та більше не буде такого вчиняти.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставин, суд переконався у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, кваліфікує за ч. 1 ст. 249 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Наявність у діях обвинуваченого щирого каяття суд оцінює критично, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження, на чому наголошував Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Оскільки обвинувачений не працює, не має заробітків, суд вважає, що призначення покарання у вигляді штрафу є недоцільним.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді обмеження волі, однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За наслідками розгляду поданого у даному кримінальному провадженні цивільного позову суд приходить до таких висновків.
Чигиринською міською радою у порядку ст. 128 КПК України подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, відповідно до якого просили суд стягнути з нього на користь Чигиринської міської ради шкоду, завдану внаслідок незаконного вилову риби у сумі 49 623 грн.
Під час судового розгляду представник потерпілого за довіреністю ОСОБА_5 даний позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.
Враховуючи визнання позову обвинуваченим, роз`яснивши йому процесуальні наслідки таких дій, суд, перевіривши дотримання вимог чинного законодавства в частині подання та розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні та обґрунтування заявлених позовних вимог фактичним обставинам кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що даний цивільний позов підлягає до задоволення. Такі висновки суду обґрунтовані встановленими під час розгляду кримінального провадження порушеннями з боку ОСОБА_4 вимог Закону України «Про тваринний світ», за вчинення якого у тому числі передбачена також і цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування завданої шкоди.
Також суд прийшов до висновку, що на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1510,16 гривень.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповдіно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Чигиринської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Чигиринської міської ради шкоду, завдану внаслідок незаконного вилову риби у розмірі 49 623 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять три гривні).
Речові докази:
- риба загальною кількістю 30 шт. вагою 11 кг, що передана на зберігання ПП «СОМ» - конфіскувати в дохід держави;
- рибацька мисинова сітка без бірок розміром 70*1,4 м, з розміром вічка 65 мм., рибацька мисинова сітка без бірок розміром 40*1,4 м, з розміром вічка 60 мм., які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - конфіскувати в дохід держави;
- велосипед марки «Україна» з рамою чорного кольору та щитками білого кольору який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - повернути власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1 510,16 (одна тисяча п`ятсот десять гривень 16 коп.)
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1