Справа № 161/5191/22
Провадження № 1-кс/161/2249/22
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 03 травня 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000137 від 29.04.2022 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В
Дізнавач СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 28.04.2022 в ході проведення огляду місця події ділянки території по АДРЕСА_1 навпроти АЗС «Укрнафта» (клопотання надіслано поштою згідно з відтиском на конверті 29.04.2022).

У поданому клопотанні дізнавач вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, водночас подали заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, зазначивши, що клопотання підтримують повністю.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 29.04.2022 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
28.04.2022 проведено огляд місця події ділянки території по АДРЕСА_1 навпроти АЗС «Укрнафта», в ході якого вилучено 2 поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною, білого кольору невідомого походження, ззовні схожу на наркотичну, вагою близько 2 грам; мобільний телефон марки «Ксіомі», чорного кольору із сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «Ауді» моделі А6, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , з ключами до нього, які постановою дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 29.04.2022 визнано речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням кримінальних процесуальних норм.

Таким чином, дізнавачем доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, окрім транспортного засобу «Ауді» моделі А6, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , з ключами до нього.

Дізнавачем у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно, за винятком транспортного засобу марки «Ауді» моделі А6, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , з ключами до нього, дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що посилання дізнавача у клопотанні про те, що транспортний засіб та ключі до нього відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, і зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження є неспроможними, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, матеріали клопотання не містять.

Статтею 98 КПК України визначено поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, про те, що транспортний засіб та ключі до нього відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Про це говорить Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити також і «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, №19336/04, §166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля є ОСОБА_5 , остання є добросовісним набувачем і це не оспорюється стороною обвинувачення.

А тому, конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Таку правову позицію висловив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду при розгляді справи 645/4220/16-ц.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність обставин, що підтверджують необхідність накладення арешту на транспортний засіб та ключів до нього добросовісного набувача, а тому клопотання дізнавача підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 28.04.2022 було тимчасово вилучено в ході проведення огляду місця події, а саме на: 2 поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною, білого кольору невідомого походження, ззовні схожу на наркотичну, вагою близько 2 грам; мобільний телефон марки «Ксіомі», чорного кольору із сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Ауді» моделі А6, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , з ключами до нього, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя