КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2655/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004689, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбаченні ст.76 цього Кодексу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
У кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 22 червня 2019 року о 20 год. 40 хв., знаходячись по вул.Автозаводська у м.Києві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який стояв поблизу регульованого пішохідного переходу і очікував на зелений сигнал світлофору, та здійснив один постріл в потерпілого з пістолету моделі «ПСМ-Р» № НОМЕР_1 , призначеного для відстрілу патронів, споряджених гумовими метальними снарядами травматичної (несмертельної) дії, завдавши ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді сліпого вогнепального поранення правого передпліччя, а також створив реальну загрозу спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, які перебували поряд.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та дані про особу винного, а саме те, що він свою вину у вчиненому визнав під час судового розгляду лише після дослідження всіх матеріалів кримінального провадження та допиту потерпілого і свідків На цій же стадії обвинуваченим було частково відшкодовано потерпілому завдану шкоду. Як вважає прокурор, така поведінка ОСОБА_7 не свідчить про його щире каяття і усвідомлення ним тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а спрямована лише на зменшення покарання, яке йому загрожує.

З огляду на це апелянт вважає, що виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання неможливе, а тому суд неправильного застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок суду просить залишити без змін.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав вирок в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.296 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття та часткове відшкодування моральної шкоди на час судового розгляду; обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, його відношення до вчиненого, а також позицію потерпілого щодо можливості призначення обвинуваченому покарання зі звільненням від його відбування, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Доводи прокурора про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю та вибачився перед потерпілим (а.с.131-132 т.2).

Колегія суддів також враховує, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_7 з осудом ставиться до свого вчинку та кається у вчиненому, добровільно повністю відшкодував завдану потерпілому ОСОБА_8 шкоду в розмірі 40 000 грн., в зв`язку з чим він не має претензій до обвинуваченого (а.с.81,141 т.2).

Обґрунтованих даних, які б свідчили про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у поданій апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається прокурор та які б стали підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.
З наведених підстав апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 18 травня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4