Номер провадження: 11-сс/813/594/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2022 року, постановлену за результатами розгляду клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рені, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Слідчий СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року, яке мотивовано існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06.06.2022 року, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 21.00 год. по 06.00 год.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній має на утриманні дитину, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, під час досудового розслідування покладені на нього обов`язки не порушував, на думку слідчого судді, вказують на можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що суперечить нормам процесуального права, обгрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінені обставини справи та не надана належна увага тому, що наявні ризики, на які слідчий посилається у клопотанні. Крім того, прокурор зазначає, що підозрюваному інкримінується скоєння злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, ризики, зазначені в клопотанні слідчого є обґрунтованими, оскільки підозрюваний ніде не працює, офіційного джерела прибутку не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.

На підставі зазанченого, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 80-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.3,4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України. Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення обґрунтовуються дослідженими доказами та ніким не оскаржується.

Згідно з приписами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим не може бути єдиною підставою задля застосування виняткового запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, що слідчим суддею не в повній мірі оцінені обставини справи та не надана належна увага тому, що наявні ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, апеляційний суд звертає увагу прокурора на те, що в ухвалі слідчого вказані обставини досліджувались, а твердження прокурора з цього приводу є недоведеним.

Також апеляційний суд звертає увагу, що підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст.181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваного. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути заявлених у клопотанні ризиків.

Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було встановлено порушень умов домашнього арешту з боку ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні протягом часу його застосування, що свідчить про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно пояснень сторони захисту, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до суду, що не заперечувалось прокурором. Таким чином, у відповідності до ст.283 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному проваджені закінчено.

У разі скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд має у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу за результатами розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , що неможливо, оскільки, як вже зазначалось, досудове розслідування у даному кримінальному проваджені закінчено, та питання запобіжного заходу має вирішуватись під час підготовчого судового засідання, як то передбачено ч.3 ст.315 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4