Справа №317/1427/22
Провадження №1-кп/317/193/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)
представника адміністрації колонії ОСОБА_5 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого

27.12.2017 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2022 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_6 .
Подання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.11.2017. Під час тримання у Дніпровській установі виконання покарань №4 стягнень та заохочень не мав.
В ДУ «БВК (№ 99)» відбуває покарання з 25.02.2018. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 7 заохочень правами начальника установи.
На виробництві установи працевлаштований на дільниці по виготовленню металоконструкцій. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного випливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні з засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.
Початок строку 30.10.2017, кінець строку 30.10.2024.
У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» підтримав подання та просив його задовольнити, звільнивши засудженого умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав подання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки відсутні достатні підстави для застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення, засуджений не довів свого виправлення за весь період знаходження у виправній установі, вважає, що подання є передчасним.
Суд, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого, прокурора, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, встановив наступне.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:
- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);
- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).
З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2017 Покровським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду подання засуджений ОСОБА_6 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності. Програми диференційованого виховного впливу на засуджених повинні враховувати можливості виховної функції режиму відбування покарання, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, заходів заохочення і стягнення, які застосовуються до осіб, позбавлених волі, самодіяльних організацій засуджених, громадських, благодійних і релігійних організацій, а також залучення засуджених до самовиховання.
В матеріалах особової справи засудженого міститься витяг з протоколу постійно діючої комісії ДУ «БВК (№99)» №7 від 12.03.2020, згідно із яким відмовлено в переведенні засудженого ОСОБА_6 до дільниці соціальної реабілітації тому, що він стає на шлях виправлення, але враховуючи заяву засудженого.
В матеріалах особової справи засудженого міститься витяг з протоколу постійно діючої комісії ДУ «БВК (№99)» №11 від 13.05.2021, згідно із яким відмовлено ОСОБА_6 в заміні невідбутої частини більш м`яким тому, що він став на шлях виправлення, але враховуючи заяву засудженого.
Згідно з довідкою, виданою головним бухгалтером та начальником установи ДУ«Біленьківська виправна колонія (№ 99)» засуджений ОСОБА_6 цивільного позову не має, станом на 22.06.2022 в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.
Згідно із довідкою, виданою головним бухгалтером ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» засуджений ОСОБА_7 на виробництві колонії працював різноробочим в період з вересня 2018 по березень 2020 та в період з листопада 2020 по травень 2022.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 07.07.2022 засуджений ОСОБА_6 має 7 заохочень правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, має 1 стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку.
Відповідно до положень ст. 123 КВК України, ОСОБА_6 бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження», «Подолання алкогольної залежності». Крім того, суд під час розгляду подання бере до уваги, що ОСОБА_6 бере участь у роботі самодіяльної організації «Виробнича секція».
Згідно до характеристики від 07.07.2022, засуджений ОСОБА_6 прагне до підвищення загальноосвітнього рівня. В 2020 закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр» за фахом оператор котельні 2-го розряду. В 2021 закінчив Біленьківську вечірню школу при ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» та отримав повну середню освіту.
Разом із тим, в матеріалах особової справи засудженого містяться характеристика від 10.03.2020, згідно із якою засуджений до виконання робіт із благоустрою установи ставиться негативно, не вбачає в них суспільно-корисну необхідність, у скоєному злочині вину визнає, але робить це з метою поблажливості, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисної активності в організації роботи.
Згідно із наступною характеристикою на засудженого ОСОБА_6 від 05.05.2021, останній вже приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та приймає участь у роботі самодіяльної організації засуджених «Виробнича секція», проте також зазначено про негативне ставлення засудженого до робіт із благоустрою установи, у скоєному злочині вину визнає, але робить це не щиро.
У судовому засіданні на запитання прокурора засуджений не зміг надати чітку відповідь у який саме роботах із благоустрою на цей час він приймає участь, що у сукупності із іншими характеристиками особистості засудженого, наданими ним відповідями на запитання прокурора та суду вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, проте на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.
Суд зауважує, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Керуючись ст. 6, 133, 123, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 81 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.09.2022.

Суддя ОСОБА_1