СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/132/22
Провадження №1-кп/547/48/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000074, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.03.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 02.11.2021 органом 5328, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2022 року (точної дати не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для власного вживання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявив у приміщенні нежилого будинку по АДРЕСА_1 , подрібнену та висушеною коноплю, яку частково склав у два паперові згортки та взяв із собою, таким чином вчинив незаконне придбання наркотичного засобу.

Після цього, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 поклав незаконно придбаний наркотичний засіб у кишені свого верхнього одягу та носив при собі, таким чином, вчинив незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

25.03.2022 при проведенні поверхневого огляду ОСОБА_4 під час адміністративного затримання за ч. 1 ст. 178 КУпАП у приміщенні СПД №1 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській за адресою: вул. Шевченка, 43, смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області, у кишенях верхнього одягу було виявлено та вилучено два паперових згортки із речовиною рослинного походження, яка, згідно висновку експерта № СЕ 19/117-22/3140 - НЗПРАП від 05.04.2022, є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою 7,493 г, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликі розміри, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком один рік.

Разом з тим зазначив, що враховуючи щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння учасниками змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Заслухавши обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 309 КК України , а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до ст. 12 КК України дане правопорушення відноситься до кримінальних проступків.
При призначенні покарання також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 який повністю визнав свою винуватість, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд вважає за можливе застосувати щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000074, згідно довідки Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в розмірі 1029,72 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 373, 374, 392 КПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1- річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000074, згідно довідки Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в розмірі 1029,72 грн.
Речові докази, а саме: два паперові згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому та висушеному стані зовні схоже на канабіс, упаковані у сейф-пакет INZ 1070820, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1