Cправа № 127/8060/22
Провадження № 1-кс/127/3417/22
У Х В А Л А
Іменем України
20 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Норільськ, Красноярського краю, Російської Федерації, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 20 квітня 2022 року звернулась до суду з клопотанням, погодженим із прокурором ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Вказане клопотання мотивовано тим, що досудовим слідством установлено, що ОСОБА_5 23 листопада 2021 року в період часу з 12 годин 00 хвилин по 13 годин 00 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) працюючи листоношею поштового зв`язку ВПЗ №19 міста Вінниці Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що полягало у використанні нею довірливих відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , увійшла в довіру до останньої, та під приводом оформлення абонементу на передплату друкованого періодичного видання газети «33 Канал» на 2022 рік, отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 422 гривні 80 копійок (чотириста двадцять дві гривні 80 копійок).
В подальшому, ОСОБА_5 періодичне друковане видання - газету «33 Канал» не оформила, а грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим причина ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 422 гривні 80 колійок.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 21 грудня 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) працюючи листоношею поштового зв`язку ВПЗ №19 міста Вінниці Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що полягало у використанні нею довірливих відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , увійшла в довіру до останньої та під приводом оформлення абонементу на передплату друкованого періодичного видання газети «33 Канал» на 2022 рік, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 422 гривні 80 копійок (чотириста двадцять дві гривні 80 копійок).
В подальшому, ОСОБА_5 періодичне друковане видання - газету «33 Канал» не оформила, а грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим причина ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 422 гривні 80 колійок.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

ОСОБА_5 31.12.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Норільськ, Красноярського краю, Російської Федерації, громадянка України, освіта середня спеціальна, працююча листоношею поштового зв`язку ВПЗ №19 м. Вінниця Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.02.2022;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання із потерпілим від 05.02.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.02.2022;

-Постановою про відібрання зразків для експертного дослідження від 15.02.2022;

-Протокол отримання зразків для експертизи від 15.02.2022;

-Висновком експерта за результатом проведення комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи №1533/1534/22-21 від 23.03.2022;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.02.2022;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання із потерпілим від 05.02.2022;

-Постановою про відібрання зразків для експертного дослідження від 15.02.2022;

-Протоколом отримання зразків для експертизи від 15.02.2022;

-Висновком експерта за результатом проведення комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи №1551/1552/22-21 від 28.03.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2022;

-Поясненням ОСОБА_5

-Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 31.03.2022;

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

Згідно санкції статті за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

ОСОБА_5 неодноразово викликалась до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, однак, на виклики не з`являлась, місцезнаходження її невідомо, що свідчить про ухилення останньою від кримінальної відповідальності.

19.04.2022 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук, про що винесено відповідну постанову.
Крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, оскільки, перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час кримінального провадження.

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваної, відсутність її за місцем постійного проживання, переховування від органів досудового розслідування, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З метою встановлення місцезнаходження підозрюваної та обрання їй міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вчинення кримінальних правопорушень, а також недопущення в подальшому переховування від органів досудового розслідування або суду, та забезпечення її явки на перший виклик до слідчого та суду, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Відповідно до частини третьої статті 189 КПК України розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав зазначених у ньому.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з частиною другою статті 188 КПК України це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини другої та четвертої статті 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 слідчим зазначено про те, що 31.03.2022 останню було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно, яке було вручено її сину ОСОБА_10 .
Також, слідчим зазначено про те, що ОСОБА_5 на неодноразові її виклики до відділу поліції не з`являється, місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме та його встановлення є неможливим.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.04.2022 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку із не встановленням її місця знаходження.
Згідно з частиною першою статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Відповідно до частини третьої статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Згідно з частиною першою статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Частиною другою статті 135 КПК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Крім того, частиною восьмою статті 135 КПК України визначено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Згідно з частиною першою статті 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Звернувшись до суду з даним клопотанням слідчий зазначила, що ОСОБА_5 намагається уникнути покарання та ухиляється від явки до слідчого.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних належних доказів на підтвердження виклику ОСОБА_5 до слідчого матеріали справи не містять.
Як зазначає слідчий, з метою виклику ОСОБА_5 до слідчого було здійснено виїзди за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак за місцем проживання остання була відсутня.
Дані відомості зафіксовано у рапортах ДОП ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 01.04.2022 та 05.04.2022.
Однак, суд звертає увагу на те, що рапорт є неналежним доказом на підтвердження відповідних обставин, оскільки, відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року № 747, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України.
Таким чином, будь-якого належного підтвердження про факт неодноразових викликів ОСОБА_5 до слідчого, матеріали справи не містять.
Також в матеріалах справи містяться протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який являється сином ОСОБА_5 , в якому останній повідомив про те, що у зв`язку із військовим станом на території України його мати 21.03.2022 залишили місце проживання та у телефонному режимі повідомила йому що доїхала до м. Львів, в подальшому, у телефонному режимі повідомила що доїхала до м. Самбір, Львівської області, разом з тим по теперішній час його мати на зв`язок не виходила, а номер телефону його матері ОСОБА_5 відсутній.
В той же час, суд звертає увагу на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Враховуючи наведені обставини, значна кількість громадян України, а саме жінок та дітей, задля своєї безпеки та врятування життя дітей, змушені були покинути свої домівки в зв`язку з внутрішнім переміщенням на території України (у більш безпечні місця), так і взагалі покинути територію України.
Таким чином, на даний час посилання слідчого на те, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме, є недоречним та не підтверджується жодними доказами, оскільки зміна її місця проживання, на даний час, може бути пов`язана із введенням воєнного стану в Україні, а не з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутні достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування чи суду, а відтак клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 є передчасним.
Крім того, як зазначено вище, 31 березня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, та ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до частини першої статті 190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Частиною другою статті 190 КК України передбачено, що заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно, - карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже, санкціями частин першої та другої другої статті 190 КК України передбачено можливість застосування до винної особи покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При цьому, частиною другою статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 :
- раніше не судима;
- санкція частини другої статті 190 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Отже, судом встановлено, що жоден з пунктів частини другої статті 183 КПК України, за наявності яких до підозрюваної ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в даному випадку немає місця, а відтак слідчим підготовлено, а прокурором погоджено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке не ґрунтується на вимогах закону (справа №127/8065/22).
В клопотанні слідчий та у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є пункт 3 частини другої статті 183 КПК України.
Однак, такі посилання слідчого та прокурора є безпідставними, оскільки за правими визначеними пунктом 3 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Однак, жодних відомостей та доказів того, що підозрювана ОСОБА_5 переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, чи будь-яким чином перешкоджала кримінальному провадженню, або ж їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, матеріали справи не містять.
З огляду на вищевикладене прокурором у судовому засіданні не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання про наявність підстав для надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 187-190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя