Справа № 369/4402/22
Провадження № 1-кс/369/715/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 28.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселище Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 28.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 28.09.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2021 близько о 23 годині ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , гаражне приміщення № НОМЕР_1 , де між ними та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник кримінально протиправний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , того дня, в той же час перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нанесли численні удари (точна локалізація та кількість ударів досудовим розслідуванням не встановлена) у голову та інші частини тіла ОСОБА_10 , спричинивши тілесні ушкодження, а саме: тяжка відкрита черепно мозкова травма, півкульна субдуральна гематома зліва, множинні переломи кісток черепа з переходом на основу черепа, зтгк, забій обох легень, пневмоторакс, внаслідок яких ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні Київської обласної клінічної лікарні.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого зллочину, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 28.03.2021 року близько о 23 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу проник до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , гаражне приміщення № НОМЕР_1 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яке виразилось у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 у вигляді тяжкої відкритої черепно мозкової травми, півкульної субдуральної гематоми зліва, множинних переломів кісток черепа з переходом на основу черепа, зтгк, забоїв обох легень, пневмотораксу, незаконно заволодів двома обігрівачами «UFO», мийкою «Karcher» жовтого кольору, набором інструментів, зварювальним апаратом, велосипедом спортивним срібно-білого кольору, ключами від трьох авто: Peugeot Boxer, Volkswagen Jetta, Hyundai Creta, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на авто НОМЕР_2 , мобільним телефоном марки Apple iPhone 11, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та гаманцем.
Після цього з місця скоєння злочину зник в невідомому напрямку, чим завдав матеріальної шкоди.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселище Золочівського району Львівської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, не працюючий, раніше судимий.
У ході розслідування 17.04.2021 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними на даний час матеріалами кримінального провадження, а саме:
протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
протоколом впізнання особи за фотознімками;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ;
іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених в останньому.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував та просив слідчого суддю обрати до підозрюваного захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

30.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, (кримінальному провадженні присвоєно № 0002058) відносно того, що 30.03.2021 р. до ЧЧ відділення поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області звернулась ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , з письмовою заявою про те, що в ніч з 28.03.2021 р. на 29.03.2021 р. її чоловік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуваючи у власному гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 отримав тілесні ушкодження від невстановлених осіб.
Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 28.09.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
08.04.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 03.11.2021 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , термін дії якого закінчився 03.05.2022, а тому виникла необхідність у повторному зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 06.06.2022 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 .
07.06.2022 р. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Зі змісту протоколу протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом впізнання особи за фотознімками; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження, вбачається причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність розумної підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Разом з тим, на підставі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність розумної підозри.
Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є розумною, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.
ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Також, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, і в його ході можуть виникнути нові обставини та здобуті інші відомості, які свідчать про винуватість підозрюваного.
Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, а також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням розумної підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.
Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).
З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів до 05.08.2022 р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1