гСправа № 358/749/22 Провадження № 1-кс/358/217/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., секретар судового засідання Вершута А.І., за участю прокурора Рабочого Д.А., слідчого Ченчевича Є.А., підозрюваного ОСОБА_1 , захисника адвоката Біленчука С.М., розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Ченчевича Є.А., яке погоджено прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області Рабочим Д.А., в рамках кримінального провадження № 0000974 від 01.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області Ченчевич Є.А., за погодженням прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області Рабочого Д.А., звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Так, підозрюваний ОСОБА_1 , будучи раніше судимим, останнього разу 16 вересня 2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений умовно достроково 29.05.2019 на невідбуту частину строку 1 рік 6 місяців і 7 днів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

31.08.2022 приблизно о 20.00 годині ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що із 05 години 30 хвилин 23.08.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 в Україні продовжено воєнний стан, перебував на території дитячого майданчика, що розташований поряд з багатоквартирним житловим будинком, що по АДРЕСА_1 , де помітив належний ОСОБА_2 велосипед марки «CROSSRIDE Spider», який стояв неподалік від нього. Неподалік від вказаного велосипеда в цей час гралися неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме описаного вище велосипеда марки «CROSSRIDE Spider».

Того ж дня, 31.08.2022 приблизно о 20.05 годині реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не приховуючи своїх намірів від неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , сів на вказаний велосипед та, не звертаючи уваги на їх зауваження, поїхав на ньому з території спортивного майданчику, таким чином відкрито заволодівши ним.

Після цього ОСОБА_1 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця та заподіявши ОСОБА_2 матеріальні збитки на суму 6312 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21.09.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків в у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за корисливі злочини, за які йому призначилась покарання із застосуванням, зокрема, ст.ст.69, 75 КК України; звільнявся умовно-достроково. Однак ОСОБА_5 на шлях виправлення не став. Вчинив тяжкий кваліфікований злочин з ознакою повторності, перебував при вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння. Ризик переховування від органів досудового розслідування обгрунтовується тяжкістю можливого покарання, оскільки нижня межа санкції ст.186 ч.4 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи років. Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення прокурор обгрунтував тим, що вироком Богуславського районного суду від 31.08.2022 року ОСОБА_1 було засуджено за злочин проти власності до реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому після вироку ОСОБА_1 вжив алкоголь та відкрито викрав велосипед. З цих підстав просив клопотання слідчого задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що не згодний з доводами сторони обвинуваченням. Наміру переховуватися від органу досудового розслідування він не має та з`являється до слідчого за першим викликом. Вказав що він офіційно працевлаштований у ПП « ОСОБА_6 »; мешкає із жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та її дітьми; доглядає її дітей. Вироком Богуславського районного суду від 31.08.2022 року його засуджено до 2 років 3 місяців позбавлення волі та його на початку вересня буде відправлено до відповідної установи виконання покарань. Наміру переховуватися він не має.

Захисник Біленчук С.М. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що прокурором обгурнтований ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Щодо вироку Богуславського районного суду у відношенні ОСОБА_5 вказав, що даний вирок не оскажувався в апеляційному порядку та після набрання ним законної сили ОСОБА_5 буде відправлений для відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки підозрюваний офіційно працевлаштований, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухав думку учасників судового розляду, вивчив клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.08.2022, проведеного поряд з приміщенням відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, де на підставі письмової заяви ОСОБА_1 було вилучено велосипед марки «CROSSRIDE Spider»; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_2 від 01.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 02.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_3 від 10.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.09.2022; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_3 від 15.09.2022; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 від 15.09.2022; протоколом огляду предмету від 11.09.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_1 від 21.09.2022.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Таким чином, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, прокурором не наведено обставин того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, до слідчого з`являється за першим викликом, у зв`язку із чим приходжу до висновку, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не містить доказового обґрунтування.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів того, що підозрюваний будь-яким чином здійснював або намагався здійснювати вплив на потерпілу, свідків, інших учинків кримінального провадження. Жоден з допитаних в ході досудового розслідування свідків та потерпіла не повідомляли про здійснення на них тиску з боку ОСОБА_1 . Таким чином, вказаний ризик, також, не знайшов свого доказового підтвердження в судовому засіданні та є лише припущенням стороною обвинувачення, яке не має обґрунтованих доводів.

Відомості до ЄРДР у вказаному провадженні внесені 01.09.2022р. Слідчому судді не надано доказів щодо допущення з боку ОСОБА_1 неналежної процесуальної повіденки до дати надходження клопотання до суду 21.09.2022 року.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останнє кримінальне правопорушення вчинене під час розгляду по суті судом іншого кримінального провадження щодо нього.

Доводи сторони захисту щодо недоцільності розгляду даного клопотання слідчого у зв`язку із наявністю вироку суду від 31.08.2022 року щодо ОСОБА_5 із призначенням реальної міри покарання, слідчий суддя не приймає, оскільки на дату розгляду клопотання вказаний вирок не набрав законної сили та не звернутий до виконання.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він неодноразово судимий за корисливі злочини, на спеціальних медичних обліках не перебуває, має зареєстроване місце проживання, працевлаштований, має соціальні зв`язки.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки достатніх даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Доведений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

З огляду на викладене, на думку слідчого судді, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави:

1.Ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (Рішення у справі «Шьегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 9, п.15);

2.Ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (Рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 р., серія А, № 7, п.14);

3.Вчинення ним подальших правопорушень (Рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 10 п.9);

4.Або спричинення ним порушень громадського порядку (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» від 16 червня 1991 р., серія А, № 207, п.51).

Таким чином, ризики вказані прокурором про переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, п.33.).

Слідчий суддя зазначає, що крім вищезазначеного, статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами), передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ як джерела права.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , який є співмірним з існуючим ризиком, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово; не відлучатися за межі міста, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, а саме до 20 листопада 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду;

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

-не відлучатися за межі міста, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_1 .

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 23.09.2022 року о 14-00 год.

Слідчий суддя Г. С. Лебединець