Справа № 447/703/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/298/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 4 квітня 2022 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

в с т а н о в и л а:
вищевказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором Миколаївського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою шістдесят днів, до 31 травня 2022 року включно.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави тридцять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн.

У разі внесення визначеного судом розміру застави, покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та суду у цьому кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися з м. Миколаїв Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 4 квітня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин справи.

На переконання апелянта, клопотання органу досудового розслідування містить недопустимі формулювання щодо вчинення злочину та вини ОСОБА_7 в ньому, а заявлені ризики є недоведеними.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність обставин, які характеризують особу підозрюваного, його стан здоров`я (перебування на замісній терапії з причин наркозалежності), міцність його соціальних зв`язків.

У судове засідання прокурор ОСОБА_9 не з`явився, 28 квітня 2022 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд даної апеляційної скарги без його участі, просив у задоволенні такої відмовити.

Також на адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_6 , який просив розгляд поданої апеляційної скарги проводити у його відсутності.

З огляду на те, що під час запровадженого в Україні режиму воєнного стану доставка вартою підозрюваних у судові засідання не здійснюється, від ОСОБА_7 не надходило клопотань про його обов`язкову участь у судовому засіданні, враховуючи позицію захисника про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, колегія суддів, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе здійснити розгляд даної апеляційної скарги у відсутності учасників, що не з`явились.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, за викладених в клопотанні слідчим обставин та доданих до нього матеріалів є обґрунтованою. Враховано, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, на даний час на розгляді Миколаївського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 126-1, ст. 395 КК України, постійного місця праці не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, перебуває на ОСОБА_10 обліку у нарколога, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та існують ризики того, що перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків і потерпілу у кримінальному провадженні №0000117 шляхом здійснення фізичного чи психічного тиску на останніх.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

З огляду на викладене, наведені захисником доводи щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Безпідставними є і доводи захисника про те, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не враховано особу підозрюваного, оскільки в оскаржуваній ухвалі відображено дані, що характеризують ОСОБА_7 , що відповідає вимогам ст. 178 КПК України.

Окрім того, твердження сторони захисту на те, що в підозрюваного ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, само по собі не може слугувати підставою для застосування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведена обставина не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не може триматися в умовах ізоляції через стан здоров`я, оскільки потребує замісної терапії у зв`язку з наркозалежністю, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Крім того, будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню в умовах слідчого ізолятора стороною захисту не надано.

Стосовно визначеного слідчим суддею ОСОБА_7 розміру застави, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Як встановлено колегією суддів, слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 4 квітня 2022 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4