Справа № 461/4616/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/257/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року, клопотання старшого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено.
Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_10 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 .
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначає, що ухвала слідчого постановлена без участі ОСОБА_11 про наявність ухвали стало відомо 17.03.2021.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_12 , яка продала квартиру ОСОБА_11 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.
В ухвалі слідчий суддя зазначає, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , ще 17.07.2020 була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, що вважає неможливим, оскільки заява ОСОБА_12 датується 15.05.2021.
Зазначає, що у матеріалах клопотання наявні витяги з ЄРДР кримінального провадження, в яких відсутні відомості про внесення до ЄРДР епізоду злочину, що стосується заволодіння квартири на АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_11 .
Вважає, що у випадку внесення до ЄРДР окремого епізоду злочину заволодіння квартирою у матеріалах клопотання повинна бути постанова прокурора про об`єднання кримінальних проваджень, але така відсутня у матеріалах клопотання.
Зазначає, що в ухвалі не зазначено правові підстав накладення арешту на майно. ОСОБА_11 є законним власником, а тому відсутні підстави для арешту майна.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просить її задоволити.

Прокурр ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечили, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 13 липня 2021 року було постановлено без виклику ОСОБА_11 , копію ухвали слідчого судді отримано адвокатом ОСОБА_6 17 березня 2022 року. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана адвокатом ОСОБА_6 23 лютого 2022 року, тобто у встановлений ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України строк, який не є пропущений і поновлення не потребує.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001073 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

09 липня 2021 року постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 об`єкти нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_2 визнана речовими доказами у кримінальному провадженні №0001073 від 17.07.2020.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на ч. 1 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляції скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_2 , апеляційний суд до уваги не бере.

15.05.2021 ОСОБА_15 подала до ВП №3 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівські області заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила про незаконне відчуження її квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення слідчих дій отримано відомості, що ОСОБА_15 не здійснювала продажу належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відчуження здійснено не встановленою особою, з використанням підроблених документів на ім`я ОСОБА_15 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, в межах кримінального провадження №0001073 від 17.07.2020 органом досудового розслідування встановлено незаконне заволодіння багатьма об`єктами нерухомого майна, серед яких і квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка постановою слідчого визнана речовим доказом у даному кримінальному проваджені, що і стало підставою для звернення слідчого з клопотанням про арешт майна.

Незгода апелянта із зазначенням в ухвалі слідчим суддею дати постанови про визнання речовими доказами саме 17.07.2020, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідча суддя навела перелік об`єктів нерухомого майна на яке накладено арешт у кримінальному провадження №0001073 від 17.07.2020, де зазначена дата 17.07.2020 не є датою винесення постанови про визнання речовими доказами, а датою внесення відомостей до ЄРДР.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4