Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/153/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 20.11.2021 про закриття кримінального провадження №0001107.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого від 20.11.2021 про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що слідчий суддя не об`єктивно розглянув його скаргу та не дослідивши матеріали справи в повному обсязі прийняв незаконне рішення.
Заслухавши доповідача, скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, висновок прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно вимог ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Відповідно оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів справи встановлено, що у провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебували матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0001107 від 11.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Згідно до фабули витягу з ЄРДР: 10.07.2021 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 10.07.2021 року біля 16-55 год ОСОБА_9 перебуваючи біля місця мешканця заявника, за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин погрожувала вбивством заявнику.
20.11.2021 старший дізнавач сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 закрила кримінальне провадження №0001107 від 11.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
На обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем зазначено, що під час досудового розслідування 10.07.2021 проведено огляд місця події, в ході якого оглянута ділянка подвір`я, на яку вказав ОСОБА_6 , як на місце скоєння кримінального правопорушення, було вилучено предмет, зовні схожий на ніж, допитано потерпілого ОСОБА_6 , проведено експертизу зброї, згідно з якою вилучений ніж не є холодною зброєю, допитано свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем, допитано свідка ОСОБА_9 , на яку вказує потерпілий, як на особу, яка погрожувала йому фізичною розправою .
В ході допиту свідок ОСОБА_11 пояснив, що 10.07.2021 близько 16-55 год він вирішив віднести пакет до погребу. В зв`язку з тим, що він інвалід, то вирішив скоротити шлях, а саме пройти через подвір`я потерпілого. В цей час вийшов потерпілий, почалася сварка. Під час сварки ОСОБА_9 , яка є дружиною свідка, взяла з будинку кухонний ніж та різким змахом руки, зрізала протягнуту нитку, яка розділяє їх подвір`я з подвір`ям потерпілого. Наголошує, що ОСОБА_9 не мала на меті наносити тілесні ушкодження або завдати болю сім`ї потерпілого.
Потерпілий під час допиту зазначав, що ухилявся і ніж його не зачепив, тобто тілесні ушкодження він не отримав.
Із показань свідка потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_9 встановлено, що подвір`я потерпілого та родини ОСОБА_12 розділяється ниткою. Їх показання є несуперечливими також і щодо факту сварки.
Відеозаписом підтверджується факт сварки між потерпілим та свідками. Так, поведінка потерпілого після замаху ножем, зафіксованому на відеозаписі суттєво не змінилась та явно не свідчить про те, що йому щойно пригрозили позбавити його життя, отже його не залякали позбавленням життя. Потерпілий, навіть, не відходив від місця події, хоча міг це зробити безперешкодно. Поведінка свідка ОСОБА_11 також не зазнала змін які б могло викликати реальне сприяння ним погроз вбивством іншої людини. Більш того, під час допиту він зазначав, що ОСОБА_9 не мала на меті наносити тілесні ушкодження або завдати болю сім`ї потерпілого.
Крім того, по тексту постанови зазначено, що прямого умислу та погроз вбивством ОСОБА_9 , не мала. Сварка почалася до того, як вона взяла ніж (показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , потерпілого, перегляд відеозапису), ніж був кухонний, холодною зброєю не являється (висновок експерта, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ); ніж взяла з метою усунення перепон у вигляді нитки (показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 )
Про відсутність умислу у ОСОБА_9 наносити тілесні ушкодження або завдати болю потерпілому чи його сім`ї зазначав свідок ОСОБА_11 та сама ОСОБА_9 під час допиту.
Отже, демонстрація кухонного ножа не була спрямована на погрози позбавити потерпілого життя, оскільки ніж використовувався для перерізання нитки, яка розділяла подвір`я. Свідок ОСОБА_9 змахувалась ножем на нитку, щоб усунути перешкоду на шляху свідка ОСОБА_11 , це діяння супроводжувалось сваркою, яка розпочалася до того, як з`явилась свідок ОСОБА_9 . Різких суттєвих рухів на відеозаписі не зафіксовано.
З досліджених матеріалів кримінального провадження №0001107 встановлено, що під час розслідування вказаного кримінального провадження проведено огляд місця події, допитано потерпілого ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , призначено та проведено експертизу зброї, оглянуто відеозапис з камери відеоспостереження прибудинкової території домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Крім того, в нарадчій кімнаті слідчим суддею було переглянуто відеозапис з камери відеоспостереження прибудинкової території домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 наданий скаржником під час розгляду скарги. На вказаному відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_9 розрізає нитку, яка розділяє прибудинкові території двох сусідів та в подальшому робить різкий рух рукою з ножем у напрямку заявника, жодних погроз від ОСОБА_9 , на адресу потерпілого щодо позбавлення його життя чи здоров`я не надходило, сварка виникла на ґрунті не згоди з поділом прибудинкової території. Під час вказаного руху рукою з ножем ОСОБА_13 . ОСОБА_6 викликав працівників поліції і як підставу протиправних дій щодо нього вказав, що його «штрикають ножем».
Погроза вбивством є найнебезпечнішим видом психічного насильства. Вона може бути словесною, усною (віч-на-віч), письмовою (листом, телеграмою), виражатися у формі жестів, демонстрації зброї, тобто різними діями, які переконливо вказують на намір винного, а також може бути передана через третіх осіб. Погрожуючи особі, винний викликає у неї почуття тривоги, неспокою, порушується її звичний спосіб життя.
Виходячи з положень ст.129 КК України, вона передбачає відповідальність тільки за погрозу вбивством. Проте виражена ззовні погроза вбивством визнається злочином лише тоді, коли були реальні підстави побоюватися її здійснення.
Тобто, обов`язковою ознакою складу злочину є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися, у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи.
При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим. Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавленням особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози.
Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які в кожному випадку є різними. Для визначення реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх стосунків між винним і потерпілим тощо. Також має значення сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими особами.
В свою чергу слідчим суддею відмічено, що з переглянутого в нарадчій кімнаті відеозапису встановлено, що потерпілий під час конфлікту поводив себе спокійно, не висловлював ознак занепокоєння за своє життя чи здоров`я, навіть, після того, як ОСОБА_9 вийшла з дому з кухонним ножем та перерізала нитку, яка розділяла їх прибудинкові території. Крім того, жодних погроз, щодо позбавлення життя чи здоров`я на адресу ОСОБА_6 від ОСОБА_9 не надходило.
Враховуючи зазначене слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що закриваючи кримінальне провадження дізнавачем були враховані обставини за яких виник конфлікт між сім`ями ОСОБА_12 і ОСОБА_6 та встановлено, що демонстрація кухонного ножа ОСОБА_9 не була спрямована на погрози позбавити життя потерпілого, оскільки ніж був використаний в ході конфлікту для перерізання нитки, яка розділяла їх прибудинкові території.
У ході досудового розслідування, вказаного кримінального провадження, був проведений увесь комплекс слідчих дій направлених на встановлення істини у справі, сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів не дає підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Під час розгляду скарги встановлено, що дізнавачем, у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, був наданий аналіз отриманих документів, встановленим обставинам, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, вірно надано правову оцінку зібраним доказам.
Наведені обставини свідчать про повноту дослідження всіх обставин кримінального провадження та вжиття дізнавачем передбачених законом заходів для забезпечення ефективного досудового розслідування.
Щодо посилань скаржника, що дізнавач не провівши слідчий експеримент, закрила кримінальне провадження, слідчий суддя зазначив, що під час розслідування даного кримінального провадження дізнавач вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова дізнавача відповідає вимогам ст. 110 КПК України, твердження скаржника про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові дізнавача мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінально - процесуального законодавства України.
Отже доводи скаржника були предметом перевірки органом досудового розслідування, на підставі аналізу яких була прийнята постанова про закриття кримінального провадження.
Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя належним чином перевірив наявність підстав для винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0001107.
В даному випадку слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що орган досудового розслідування провів усі необхідні слідчі (розшукові) дії, а отримані дані є достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя не об`єктивно дослідив матеріали скарги.
Такі доводи апеляційної скарги колегія вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0001107, та ухвалою слідчого судді відповідно до якої слідчий суддя в повній мірі дослідив всі наявні обставини кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що при досліджені матеріали кримінального провадження № 0001107 слідчий суддя прийшов до висновку, що при проведенні досудового розслідування були перевірені обставини даного провадження, при цьому дізнавачем були проведені перевірки можливих версій та встановлені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
З урахуванням викладених вище обставин, слідчим суддею скаргу ОСОБА_6 розглянуто з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи, що в ухвалі належним чином мотивовано.
Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4