Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000214 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України, що зареєстрований та проживає

за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2022 ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити і призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що суд не врахував загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, які давали підстави призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж арешт. Звертає увагу на особу обвинуваченого, який не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, якою суд визнав щире каяття, і те, що в заяві про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження ОСОБА_7 вказував, що неофіційно працює і має можливість сплатити штраф. Між тим, суд, маючи можливість викликати для участі в судовому засіданні обвинуваченого для з`ясування цих обставин, зазначив у вироку, що ОСОБА_8 не надав органу досудового розслідування та суду докази на підтвердження наявності у нього коштів чи заробітку для сплати штрафу. До того ж, обвинувачений вже офіційно працевлаштувався, а тому, на переконання захисника, саме покарання у виді штрафу буде необхідним й достатнім для досягнення його мети.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що 14 червня 2022 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 на автобусній зупинці неподалік станції метро Героїв Дніпра КП Київський метрополітен у м. Києві підібрав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка містила психотропну речовину амфетамін масою в речовині 0, 164 г, який поклав у гаманець та помістив у рюкзак, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати психотропну речовину без мети збуту. Незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, ОСОБА_7 направився до станції метро Героїв Дніпра, у вестибюлі якої близько 17 години 45 хвилин був зупинений працівником поліції, на запитання якого повідомив, що має при собі психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому надав з метою її вилучення.
Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку розглядався у спрощеному провадженні, а тому встановлені досудовим розслідуванням і, відповідно, судом, фактичні обставини кримінального правопорушення колегія суддів не переглядає відповідно до вимог ч.1 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, перевіряючи доводи захисника про суворість призначеного покарання у виді арешту, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що він вчинив кримінальний проступок під час дії воєнного стану, особу обвинуваченого, який судимостей не має, не одружений, не працює, його молодий вік, стан здоров`я, а також обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 не надав органу досудового розслідування та суду докази на підтвердження наявності у нього коштів чи заробітку, які дають можливість сплатити штраф, і не має утриманців, оскільки не повідомив орган досудового розслідування та суд про наявність родини та підтримання з нею зв`язків, суд дійшов висновків про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і що досягти мети попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та виправлення без ізоляції від суспільства неможливо.

Між тим, поза увагою суду залишилася та обставина, що у заяві підозрюваного щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку ОСОБА_7 просив розглянути питання про призначення йому покарання у виді штрафу, оскільки він, хоча і неофіційно, працює і має можливість його сплатити (а.с.11-12).
А висновки суду про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків лише тому, що він не повідомив орган досудового розслідування та суд про наявність родини та підтримання з нею зв`язків, є, взагалі, надуманими.

Досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави 25 цього Кодексу. Отже, доказування обставин, які характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.ст.91, 92, 298 КПК України покладаються на дізнавача. Однак ці обставини під час дізнання не з`ясовувалися. Надати відповідну інформацію суду ОСОБА_7 також був позбавлений можливості, оскільки обвинувальний акт розглядався у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінального провадження, а призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників суд не визнав за необхідне.
Під час апеляційного провадження сторона захисту долучила документи, які підтверджують, що ОСОБА_7 працює черговим залу атракціону в ТРЦ Блокбастер за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 34-В на підставі трудового договору № 5К/2021 від 26.08.2021, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 . Як пояснив обвинувачений, на час вчинення кримінального правопорушення він також був працевлаштований на цьому ж місці, однак не працював сам заклад.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини в сукупності за даними про особу ОСОБА_7 , який є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, працевлаштований, відсутність негативних характеристик та наслідків від вчиненого кримінального проступку, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, колегії суддів вважає, що покарання у виді арешту не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Вказані обставини згідно з ст.ст.408, 409, 414 КПК України є підставою для зміни вироку шляхом пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання на штраф та задоволення апеляційної скарги захисника.

Саме таке покарання, яке полягає у накладенні грошового стягнення, що вплине на майновий стан ОСОБА_7 , буде відповідати вимогам ст.65 КК України за своїм видом та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_7 призначене за ч.1 ст.309 КК України покарання з арешту на строк 3 /три/ місяці на штраф у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3