13.10.22 Справа № 469/1609/17
1-в/469/21/22
УХВАЛА
іменем України
13 жовтня 2022 року смт.Березанка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березанка Миколаївської області, громадянина України, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., -
в с т а н о в и в:
Старший інспектор Миколаївського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 03 жовтня 2022 року звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., посилаючись на те, що з невідомих причин засуджений штраф не сплатив, а строки давності виконання обвинувального вироку, передбачені п.1 ч.1 ст.80 КК України, вже сплинули.
Представник органу пробації ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву про розгляд подання за її відсутності.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином.
Прокурор подання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 серпня 2020 року вироком Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.95-96).
Засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено його обов`язок сплатити суму штрафу.
Вирок набрав законної сили 30 вересня 2020 року.
Засуджений штраф не сплатив, не працевлаштований, стабільного доходу не має.
Відповідно до ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.
Відповідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Таким чином, вимоги ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Окрім того, як зазначає ВСУ в постанові № 5-324кс15 від 24.12.2015 року засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженим від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Подання старшого інспектора Миколаївського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від покарання по закінченню строку давності задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, призначеного вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Суддя: