Справа № 182/7700/21
Провадження № 1-кп/0182/410/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000103 від 21.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Знам`янка Кам`янського-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме переховування від суду та впливу на свідків, оскільки останній не допитаний судом, також зазначив, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання з огляду на те, що потребує необхідності робочих поїздок до м.Запоріжжя та м.Дніпро, однак через введений комендантську годину та нічний домашній арешт існує ризик порушення покладених обов`язків, при цьому зауважив, що з моменту звільнення з під варти покладені процесуальні обов`язки не порушував та завжди з`являвся до суду.

4.Захисник адвокат ОСОБА_5 також заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання посилаючись на необґрунтованість клопотання, введення воєнного стану, послався на думку потерпілого висловленому в попередніх судових засідання, де останній зазначив, що жодних конфліктів між ним та ОСОБА_3 не було, на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому просив змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

5.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує наступне.

7.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який 11.04.2022 було змінено на домашній арешт у певний період доби до 10.06.2022 включно.

8.Виходячи з положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

9.Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

10.Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

11.Частина 4 ст.194 КПК передбачає, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

12.Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК у даному кримінальному провадженні суд дійшов наступних висновків.

13.Так, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, злочин, у якому обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі строком до 15 років, а з урахуванням положень статті 68 КК України йому може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі. При цьому стороною захисту «обґрунтованість підозри» не спростовується, а лише виявлена незгода з правильністю кваліфікацією інкримінуємих діянь.

14.Відповідний ризик продовжує існувати, однак є мінімальним з огляду на час, що сплив після вчинення дій, які стали підставою для повідомлення про підозру і направлення обвинувального акта до суду та з урахуванням того, що за цей час обвинувачений продемонстрував належну процесуальну поведінку, а також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, має родину та на утриманні у нього перебувають неповнолітні діти, які потребують батьківського піклування. Крім того, судом враховується і введений воєнний стан на території України.

15.Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні на думку суду продовжує існувати, хоча і є мінімальним з огляду на вище зазначені обставини.

16.Крім того, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

17.Враховуючи викладене суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що в даному випадку буде належним чином забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти існуючому в провадженні ризикам.

Керуючись статтями 177, 179, 194, 331, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

2.Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання задовольнити.

3.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк не більш ніж два місяці, до 09 серпня 2022 року включно.

4.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 09 серпня 2022 року наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

5.У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого ОСОБА_3 були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

6.Обвинуваченому ОСОБА_3 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

7.Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1