УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/4255/17

Провадження №: 1-кс/755/1030/22

"23" червня 2022 р.

м. Київ

ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003757 від 18.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчої, погоджене з прокурором групи прокурорів прокурором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 163 КПК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказане нежитлове приміщення первинно було зареєстровано 27.02.2017 державним реєстратором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу №7-176 від 28.02.2012, посвідченого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

У подальшому, право власності перейшло до ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №333 від 18.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 .

Разом з тим, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_6 за реєстровим №7-179 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 не посвідчувався. При цьому, 28.02.2012 за реєстровим №7-176 державним нотаріусом ОСОБА_6 було посвідчено договір дарування квартири між іншими особами.

Крім того, за інформацією КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » остання реєстрація права власності на зазначене приміщення була проведена за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.2000.

Таким чином, первинна реєстрація права власності на вказане нежитлове приміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 здійсненна на підставі підроблених документів.

Вказані документи самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин та мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки містять первинну інформацію, на підставі якої незаконно було зареєстровано право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Відомості, що містяться у зазначених документах можуть бути використані як докази, а іншим чином їх отримати неможливо.
Саме тому зазначені документи необхідно безпосередньо вилучити (здійснити їх виїмку) в оригіналі з метою подальшого їх дослідження на предмет законності їх виготовлення та використання призначення та проведення відповідних судових експертиз, дослідження у яких проводиться виключно за оригіналами документів. Зокрема, стороні обвинувачення необхідно дослідити на предмет підробки договір купівлі-продажу №7-176 від 28.02.2012, начебто посвідченого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 та інші документи, що містяться у справі.
На підставі зазначеного вище при проведенні досудового розслідування виникла необхідність дослідити оригінали документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ), а саме: нотаріальної справи щодо посвідчення під №333 від 18.03.2017, договору купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), з можливістю вилучити оригінали документів цієї справи.

Позиція сторін

Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, на підставі положень ст. 163 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 тимчасовий доступ до речей і документів Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).

А саме, у випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).

Такий доступ здійснюється в порядку визначеному законом, а саме на підставі ухвали слідчого судді (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159, ст. 164 КПК України).

Також, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

А, як убачається з цього клопотання, тимчасовий доступ до документів вказаних у ньому обумовлений заявником тим, що відображені у них дані, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України, однак судом установлено, що за ухвалою слідчого судді цього місцевого суду від 04.03.20 було надано в наведеному кримінальному провадженні тимчасовий доступ до оригіналів документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ), а саме: нотаріальної справи щодо посвідчення під №333 від 18.03.2017 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), з можливістю вилучити оригінали цієї нотаріальної справи, тобто тих, доступ до яких заявник запитує повторно.

А мотиви для застосування заходу забезпечення кримінального провадження,я кий судом був вжитий за ухвалою від 04.03.20 був обумовлений тим, що «… вказані документи самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин та мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки містять первинну інформацію, на підставі якої незаконно було зареєстровано право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Відомості, що містяться у зазначених документах можуть бути використані як докази, а іншим чином їх отримати неможливо. Саме тому зазначені документи необхідно безпосередньо вилучити (здійснити їх виїмку) в оригіналі з метою подальшого їх дослідження на предмет законності їх виготовлення та використання призначення та проведення відповідних судових експертиз, дослідження у яких проводиться виключно за оригіналами документів. Зокрема, стороні обвинувачення необхідно дослідити на предмет підробки договір купівлі-продажу №7-176 від 28.02.2012, начебто посвідченого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 та інші документи, що містяться у справі…», тобто є тотожні мотивам наведеним заявниками у цьому клопотанні від 22.06.22 та зазначеним судом в цій ухвалі в блоці «встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження».
За таких умов, на думку слідчого судді, надання повторного доступу без наведення відповідної аргументації щодо його причин та підстав указує на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Суд нагадує, що коли країни-учасниці вважають за необхідне вдаватися до таких заходів як проведення обшуків з метою отримання доказів вчинення правопорушень, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними і достатніми, та чи було дотримано принцип пропорційності (див. рішення у справі «Бук проти Німеччини» (Buck v. Germany), заява № 41604/98, п. 45, ECHR 2005?IV). Суд також вивчить наявність у національному законодавстві ефективних гарантій від зловживань та свавілля, а також перевірить як ці гарантії використовували у справі, що розглядається (див. рішення у справі «Ілія Стефанов проти Болгарії» (Iliya Stefanov v. Bulgaria), заява № 65755/01, п. 38, від 22 травня 2008 року).

У ході даного судового розгляду слідчий суддя не установив підстав, які б виправдовували повтрне надання доступу до одних і тих же документів в одному і тому ж провадженні з указівкою на одні і ті ж мовити, що указує на недотримання принципу пропорційності.

А, у силу ст. 94 КПК України, слідчий суддя для прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керується законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що це клопотання є необґрунтованим, та не відповідає вимогам ст.ст. 132, 159-160 вказаного Кодексу, а тому у його задоволене слід відмовити.

З цих підстав Суд, керуючись ст.ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, постановив :

відмовити у задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003757 від 18.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 14:00 год. 28.06.2022.

Слідча суддя Оксана БІРСА