Ухвала
Іменем України
7 червня 2022 року
м. Київ
справа № 585/2886/21
провадження № 51- 1617 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 3 листопада 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій ним ставиться питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить зарахувати до покарання строк перебування його під вартою за періоди: з 23 листопада 2017 року по 14 січня 2018 року, 26 липня по 23 вересня 2019 року, 25 лютого по 31 березня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Скаргу просить розглянути

за його участю та участю сторони захисту в режимі відеоконференції.

Засуджений ОСОБА_4 до своєї касаційної скарги не додав судові рішення, що ним оскаржуються. Однак, з тексту оскаржуваної ним ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської областівід 3 листопада 2021 року (яка міститься в Єдиному держаному реєстрі судових рішень) вбачається, що вона прийнята в порядку статей 537, 539 КПК України (далі КПК), і суд першої інстанції керуючись положеннями ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі КК), задовольнив частково клопотання засудженого ОСОБА_4 та зарахував у строк його покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року, строк попереднього ув`язнення з 25 січня по 9 вересня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Врешті клопотання відмовлено.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про те,

що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства, які закріплено в Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 статті 129).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
При цьому, у Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява №23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим законом.
Також положеннями Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом

за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
В судових засіданнях з вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії виконання вироку,

не можуть перешкоджати «подальшому провадженню».
Така позиція Суду узгоджується з правовим висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 9 лютого 2017 року (справа №5 - 458кс (15)16), судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (провадження 51-5573 кс 20, 51-2536 ск 21) відповідно до яких, норми права, передбачені ч. 2 ст. 424 та ч. 6 ст. 539 КПК (в редакції до набрання чинності Законом № 1491-VIII), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки оскарження таких ухвал у касаційному порядку не передбачено положеннями КПК.
З урахуванням наведеного, оскаржувані засудженим ухвали суду першої й апеляційної інстанцій, якими розглядалось клопотання про зарахування в строк покарання періоду попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, постановлені в порядку виконання вироку і касаційному оскарженню

не підлягають.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Прохання у скарзі засудженого про здійснення судового провадження за касаційною скаргою з його участю та участю сторони захисту в режимі відеоконференції, не може бути вирішено в даному провадженні, оскільки таке питання вирішується судом касаційної інстанції у разі відкриття касаційного провадження за скаргою та при підготовці кримінального провадження до касаційного розгляду.
Керуючись ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 3 листопада 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3