465/1962/22
1-кс/465/991/22
У Х В А Л А

02.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про відвід судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 подану в межах розгляду кримінального провадження №0000382 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:
В провадженні судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження №0000382 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 звернувся до Франківського районного суду м.Львова із заявою про відвід судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 від участі в розгляді кримінального провадження №0000382 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 17.05.2022 року у підготовчому засіданні під час з`ясування суддею ОСОБА_4 ставлення обвинувачених до пред`явленого їм обвинувачення та угоди про визнання винуватості проводився допит ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час якого суддя вказував кожному з обвинувачених чи він розуміє, що прокурор їх обвинувачує у тому, що вони двоє шляхом обману заволоділи майном потерпілої на суму 118300 грн. не згадуючи про те, що вказана сума є загальною вартістю майна, яким заволоділи усі співучасники, в тому числі і ті, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження. Саме з метою викриття та встановлення вини інших співучасників з обвинуваченими за згодою потерпілої ФОП ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, де пом`якшуючими обставинами вказано те, що підозрювані повністю визнали свою вину, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, частково добровільно відшкодували завдані збитки. При цьому, у згоді на укладення угоди про визнання винуватості потерпілою вказано, що матеріальних претензій до вказаних осіб вона не має, оскільки речі, якими вони конкретно заволоділи, ними повернуті на досудовому розслідуванні. У заяві про відвід судді, прокурор зазначив, що під тиском головуючого обвинувачені почали виправдовуватися та вказувати одну із версій, яку вони підтримували на досудовому розслідуванні до того, як під тиском доказів визнали свою вину та погодилися на укладення угоди про визнання винуватості, що стало здивуванням не тільки для сторони обвинувачення, а й захисника. Однак, за словами прокурора, головуючий суддя ОСОБА_4 поставив під сумнів те, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є ФОП ОСОБА_7 та висловив припущення, що власником майна є постачальник товару ОСОБА_8 . Прокурор вказав, що суддя на стадії підготовчого засідання вдався до дослідження доказів та надання оцінки фактичним обставинам зазначеним в обвинувальному акті, чого на цій стадії не мав права робити та можливо мав розмову поза судовим засіданням з ОСОБА_5 про обставини вчиненого кримінального правопорушення, на що вказує характер спілкування між суддею ОСОБА_4 та вказаним обвинуваченим в попередньому підготовчому судовому засідання 06.05.2022 року. Відтак, за словами прокурора, поведінка головуючого у судовому засіданні вказує на наявність у нього сформованої думки про певні обставини кримінального правопорушення та виключає його об`єктивність, не говорячи про упереджене ставлення до прокурора у провадженні, якому суд в судовому засіданні надавав слово, однак переривав та попереджав про відповідальність.

В судовому засіданні 11.07.2022 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід судді, дав пояснення, аналогічні викладеним, просив задоволити заяву та відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження.

11.07.2022 року в судовому засіданні суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечив, покликався на безпідставність такої та відсутність будь-яких підстав для відводу.

В судове засідання 02.08.2022 року особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду заяви про відвід. Однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід та оглянувши матеріали кримінального провадження №0000382, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.75 КК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Разом з тим, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Судом встановлено, що в провадженні судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000382 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

Підготовче судове засідання призначено на 06.05.2022 року та в подальшому відкладено на 17.05.2022 року.

В судовому засіданні 17.05.2022 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 заявив клопотання про оголошення перерви для подання заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_4

18.05.2022 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження з підстав, наведених вище.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальних рішень, не є підставою для відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході розгляду заяви про відвід, поданої прокурором ОСОБА_3 , також не встановлено з боку судді ОСОБА_4 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_4 , а відтак заява про його відвід не підялягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суд -

постановив:
В задоволенні заяви прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про відвід судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 подану в межах розгляду кримінального провадження №0000382 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1