Справа № 346/2020/22
Провадження № 11-кп/4808/338/22
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду
в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2022 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Мотивує такі вимоги тим, що він відбув більше дві третіх призначеного судом строку покарання та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, у зв`язку з чим ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» за погодженням спостережної комісії Коломийської РДА було направлено подання для зміни покарання більш м`яким на невідбутий строк. Стверджує, що режиму утримання та трудової дисципліни не порушує, залучається до робіт по благоустрою установи, до роботи відноситься добросовісно, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Професія». Вказує, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання не з огляду на відсутність правових підстав для зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а виходячи з того, що строк покарання є неспівмірно великим з максимальною кількістю громадських робіт, невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на інші більш м`які з урахуванням їх розташування в системі покарань згідно ст. 51 КК України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2022 року відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , який засуджений вироком Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 28 липня 2020 року за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, ч.1 ст. 209, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що невідбутий строк покарання є неспівмірно великим з максимальною кількістю громадських робіт, які можуть бути призначені судом. Така заміна не буде відповідати меті покарання, а проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засуджений ОСОБА_6 категорично заперечив в судовому засіданні.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_6 засуджений 28 липня 2020 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна.

21 квітня 2022 року начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_6 .

В поданні зазначено, що під час тримання в ДУ «Львівська УВП №19» засуджений допускав порушення вимог режиму утримання, за що було накладено одне стягнення, яке на даний час погашено, заохочення не оголошувались. З 16 жовтня 2020 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41». За час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались, залучався до робіт по благоустрою установи виконання покарань. Оголошено 1 заохочення. З 03 червня 2021 року переведений для подальшого відбування покарання в дільницю соціальної реабілітації. Працевлаштований робітником ремонтно-будівельної дільниці, виконував роботи з благоустрою установи, до поставлених перед ним завдань ставився відповідально. Оголошено 3 заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Професія». Зв`язок з родичами підтримує шляхом побачень та телефонних розмов. Вину у вчиненому злочині визнав повністю, виконавчі листи не поступали. Засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання, став на шлях виправлення. Тому наявні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 3 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутоїчастини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявність або відсутність наведених у ст. 82 КК України умов, перевірив викладені у поданні обставини та врахував відомості, які вбачаються з доказів.

Згідно з характеристикою засудженого (а.п. 2) ОСОБА_6 від 21 квітня 2022 року, затвердженою начальником установи виконання покарань - засуджений режиму утримання та трудової дисципліни не порушує, залучається до робіт по благоустрою установи, до роботи відноситься добросовісно, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Професія», сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно характеризується.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення оголошено 4 заохочення за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці, та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки за підсумками роботи І-ІІІ кварталу 2021 року та І кварталу 2022 року (а.п. 3).

Згідно з довідкою від 20 квітня 2022 року засуджений практично здоровий (а.с. 6) .

Відповідно до довідки № 72 засуджений за період з червня по вересень 2021 року, з листопада по грудень 2021 року, та березень 2022 року працював та отримував заробітну плату (а.п. 5).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 залишився невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі - один рік вісім місяців.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невідбутий строк покарання є неспівмірно великим з максимальною кількістю громадських робіт, які можуть бути призначені судом. Така заміна не буде відповідати меті покарання, а проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі (яке було б доцільним в даному випадку, враховуючи невідбуту частину призначеного покарання), засуджений категорично заперечив в судовому засіданні суду першої інстанції.

Крім того, поведінка засудженого ОСОБА_6 досліджується за весь термін відбування покарання, наявне 1 (одне) стягнення згідно з довідкою начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_6 від 21 квітня 2022 року (а.п. 3), яке хоча і є погашеним, але свідчить про наявність порушень під час відбування покарання, та вказує на те, що покарання не досягло своєї мети.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2022 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4