Справа № 369/4146/22
Провадження №1-кп/369/1673/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002875 від 26 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фастівець Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

25 грудня 2021 року, приблизно о 19 год., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вулиці Василя Стуса, в районі перехрестя із вулицею Джерельною в межах м. Вишневе Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік м. Києва, в порушення п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», п. 2.3 д) ПДР України «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення п. 18.1 ПДР України, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до пішохідного переходу на якому перебувають пішоходи повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека» проявив злочинну самовпевненість, належним чином не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу перед пішохідним переходом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та в разі необхідності зупинитися здійснив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля в межах дорожньої розмітки «пішохідний перехід».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Описані ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/ів по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів та відновлення функції необхідний термін більше 21-го дня.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д) та 18.1 ПДР України перебувають у прямому причиновому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

26 травня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002875 від 26 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. При цьому стверджував, що кримінальне правопорушення вчинив вперше, з потерпілим ОСОБА_4 примирився, заподіяні збитки відшкодував, заподіяну шкоду усунув, просив закрити кримінальне провадження з цих підстав, про що подав відповідну заяву.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав зазначених в клопотанні обвинуваченого не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився з обвинуваченим, заподіяні збитки йому відшкодовано, усунуто заподіяну шкоду, просив закрити кримінальне провадження з цих підстав.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності у загальній частині КК таких випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності, як примирення обвинуваченого з потерпілим, ст. 46 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_5 належить до нетяжкого злочину.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки, усунув заподіяну шкоду, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив нетяжкий злочин, примирився з потерпілим ОСОБА_4 , на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 1 групи, має на утриманні малолітню дитину, відсутні обставини, які обтяжують кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність на підставі ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Наведене вище дає право суду на підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом повною мірою встановлено наявність підстав та умов для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 , в судовому засіданні обвинувачений добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, шляхом подання клопотання, з цих підстав, зазначивши, що він був ознайомлений з правами, визначеними ст. 42 КПК України та зі змістом статей 285, 286 КПК України.

Відтак правових перешкод щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , яке підтримав потерпілий про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, 124, 285, 288, 314, 369, 372, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за № 0002875 від 26 грудня 2021 року з цих підстав закрити.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз на загальну суму 5148,60 грн, а саме:

-вартість судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-21/63339-ІТ від 17 січня 2022 року) на суму 1716,20 грн;

-вартість судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-22/100-ІТ від 17 січня 2022 року) на суму 1716,20 грн;

-вартість судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-22/81-ІТ від 17 січня 2022 року) на суму 1716,20 грн.

Речові докази: автомобіль марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно з постановою про визнання речовим доказом від 26 грудня 2021 року зберігається на майданчику утримання транспортних засобів смт Макарів Бучанського району Київської області (за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Макарів, вул. Стуса, 36), повернути законному володільцю (власнику) ОСОБА_6 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1