Провадження №1-кп/523/1195/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про закриття кримінального провадження №0001007 від 17.02.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.190 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності,-

Встановив :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за №0001007 від 17.02.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.190 ч.1 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що у 2012 році, більш точної дати не встановлено, невстановлена особа знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 шахрайським шляхом заволоділа майном ОСОБА_4 , сума спричиненого збитку встановлюється.

За даним фактом сектором дізнання відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0001007 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України з правовою кваліфікацією, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Як зазначається у клопотанні, під час досудового розслідування даного кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, в тому числі шляхом проведення допиту потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надане доручення на проведення слідчих (розшукових дій) оперативному підрозділу в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, був отриманий рапорт співробітника СКП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, що в ході проведення оперативно-пошукових заходів встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не вдалось можливим; також було надане доручення на проведення слідчих (розшукових) дій оперативному підрозділу в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України для встановлення свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення та отриманий рапорт від співробітника СКП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, що встановити свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення не представилось можливим, крім цього була допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за результатами аналізу зібраної інформації та доказів встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу, не вбачається можливим та вичерпані всі можливості, про підозру у вчиненні вищезазначеного діяння жодній особі не повідомлено. Підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення відсутні.

У судове засідання представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, не прибула за поважних причин, при цьому надала до суду заяву про проведення розгляду клопотання прокурора в режимі відео конференції, однак провести судове засідання в режимі відео конференції не вбачалося можливим за технічних причин у зв`язку з перебоями роботи мережі Інтернет. На підставі викладеного, враховуючи умови воєнного стану, суд вважає за можливе провести судове засідання щодо розгляду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за відсутності представника потерпілого.

Вислухавши у підготовчому судовому засіданні думку прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який підтримав своє клопотання на та просив закрити кримінальне провадження за №0001007 від 17.02.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.190 ч.1 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги позицію представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , яка чітко викладена в скарзі на ухвалу про закриття кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання копії відповідних матеріалів, а також матеріали кримінального провадження №0001007 від 17.02.2016 року, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно положень ч.1, ч.2 ст.12 КК України, в чинній редакції, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням вищезазначеного кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з цим, санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачене покарання, що карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Разом з цим, положення пункту 31 ч.1 ст.284 КПК України встановлюють, що кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті.

За змістом ч.4 ст.284 КПК України абзац четвертий закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виходячи з пояснень прокурора на поставлені судом питання, з`ясовано, що в рамках вищезазначеного кримінального провадження було призначено почеркознавчу експертизу, на підставі чого експертом було надане клопотання про надання зразків почерку померлої особи, однак зразки не були пред`явлені, у зв`язку з чим експерт відмовив в проведенні експертизи, в подальшому слідчим були подані клопотання про тимчасове вилучення документів, але ухвали суду залишилися не виконаними, більше ніяких дій не здійснювалося.

Також судом були досліджені відповідні матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0001007 від 17.02.2016 року, в яких наявні ухвали слідчих суддів Суворовського районного суду м. Одеси за № 52/10171/17 (Пр.№1-кс/523/2135/21; Пр. №1-кс/523/2957/21, Пр.№1-кс/523/2960/21), якими був наданий тимчасовий доступ до заповіту, складеному ОСОБА_7 1 серпня 2011 року, що він заповідав усе належне йому майно ОСОБА_8 , а також до нотаріальної справи щодо посвідчення вищезазначеного заповіту, з можливістю вилучення в належним чином завірених копіях документів, які знаходиться у володінні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , тимчасовий доступ до оригіналів документів з Філії Одеського обласного Управління АТ «Ощадбанк» з підписом ОСОБА_7 , з метою з`ясування всіх обставин справи, що має суттєве значення для досудового розслідування кримінального провадження, проте жодна з ухвал слідчого судді не була виконана, що в свою чергу свідчить, що перевірка по даному факту проводилась без виконанням усіх необхідних та достатніх для цього дій та можливість щодо збирання доказів фактично не вичерпана.

На час розгляду вищезазначеного клопотання, його зміст взагалі не містить викладу тих обставин, що саме перешкоджало органу досудового розслідування здійснити належне в розумні строки розслідування наведених відомостей щодо заволодіння шахрайським шляхом майном ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_1 , яка є спірною до теперішнього часу, подальшим притягненням винних осіб до кримінальної відповідальності, які свідчили б про його ефективність та відповідало б завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з досліджених матеріалів, в ході розслідування кримінального провадження за №0001007 від 17.02.2016 року органом дізнання не проведено необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на належну перевірку фактів, викладених в заяві потерпілої ОСОБА_5 , яка була допитана 11.11.2019р., у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про необґрунтованість на теперішній час викладених у клопотанні доводів прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, в якому не встановлено особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки аналіз матеріалів кримінального провадження дозволяє зробити висновок про бездіяльність органу досудового розслідування, який протягом більше чотирьох років формально здійснював розслідування в межах вищезазначеного кримінального провадження.

Таким чином, незважаючи на фактичний сплив строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд доходить до переконання, що клопотання прокурора слід залишити без задоволення за відсутністю достатніх доказів щодо проведення комплексу певних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та вжиття заходів для притягнення до кримінальної відповідальності особи, причетної до його вчинення.

Керуючись ст.ст.12, 49, 91, 93, 190 КК України, ст.ст.284, 369-372, 395 КПК України, суд,

Постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за №0001007 від 17.02.2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.190 ч.1 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити до Суворовської окружної прокуратури м. Одеси для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1