Дата документу 27.04.2022 Справа № 317/3680/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3680/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/703/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2021 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року у відношенні нього у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, 11 листопада 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року у відношенні нього у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Суд першої інстанції вказане клопотання задовольнив частково та постановив вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, а остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі залишити без змін.

В апеляційній скарзі засуджений вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України йому було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважає, що розглядаючи його клопотання, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 3 ст. 74 КК України, оскільки замінивши йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі, не перерахував строк позбавлення волі за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 74 КК України, та не замінив покарання більш м`яким.

Просить ухвалу суду змінити та зменшити йому розмір остаточного покарання до 4 років 6 місяців позбавлення волі, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 10-14).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав законної сили 1 липня 2020 року, внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: виключено з неї покарання у вигляді позбавлення волі та передбачено максимальну міру покарання у вигляді 5 років обмеження волі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до частин 2, 3 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність заміни ОСОБА_7 міри покарання, призначеної вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України з покарання у вигляді 1 року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

З висновками суду першої інстанції з приводу того, що призначене ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання підлягає залишенню без змін, колегія суддів також повністю погоджується, оскільки суд призначав ОСОБА_7 покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Тобто на факт призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі жодним чином не впливає те, що йому оскаржуваною ухвалою було замінено міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України з покарання у вигляді 1 року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2021 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року у відношенні нього у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4