Провадження №1-кс/127/4773/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 30.05.2022, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 30.05.2022.

Скарга мотивована тим, що 30.05.2022 ОСОБА_3 звернувся до Вінницької обласної прокуратури із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, однак, протягом 24 годин, як того вимагає закон, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 внесені не були, витяг заявнику не надано.

На підставі викладеного, вважаючи невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 , порушенням вимог чинного законодавства, заявник звернувся до суду з даною скаргою.

В судове засідання ОСОБА_3 неодноразово не з`вився, про час та місце судового розгляду попереджався завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з тим надав до суду матеріали за заявою ОСОБА_3 ..

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступного висновку.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відповідно ч. 3 ст. 306 КПК України дані справи слухаються за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, однак ОСОБА_3 на неодноразові судові виклики в судове засідання не з`явився, тому його неявка унеможливлює розгляд вказаної скарги по суті.

Водночас, зі скарги ОСОБА_3 від 21.06.2022 суду стало відомо, що неявка ОСОБА_3 пов`язана з тим, що останній не виконує законні вимоги працівників Служби судової охорони щодо проведення огляду особи та її речей, що й стало причиною не допущення останнього в приміщення Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Служба судової охорони: 1) забезпечує пропуск осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів; 3) здійснює заходи з охорони, забезпечення недоторканності та цілісності приміщень судів, органів і установ системи правосуддя, недоторканності та цілісності розташованого у таких приміщеннях майна, запобігання, недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього; 4) здійснює заходи із запобігання загрозам особистій безпеці суддів, членів їх сімей, працівників суду, а також у суді - учасників судового процесу, виявлення та нейтралізації таких загроз; вживає у разі надходження від судді відповідної заяви необхідних заходів для забезпечення безпеки судді, членів його сім`ї; 5)

Відповідно до ч.2 вищевказаного Закону, Службі судової охорони та її співробітникам для здійснення покладених на них повноважень надається право: 1) вимагати від осіб, які входять до приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, пред`явлення документа, що посвідчує особу; перевіряти в осіб, які входять до приміщень суду, органів і установ системи правосуддя, документи, що посвідчують особу, та за наявності обґрунтованих підстав вважати, що перебування особи у приміщенні суду, органу, установи системи правосуддя створює загрозу безпеці суддів, працівників апарату суду, органів і установ системи правосуддя, порушення громадського порядку, обмежувати допуск таких осіб до приміщень суду, органів і установ системи правосуддя; 2) здійснювати поверхневу перевірку осіб, які входять до приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, шляхом їх візуального огляду та огляду їх речей, проведення по поверхні вбрання осіб спеціальним приладом або засобом; 3) затримувати осіб, які незаконно проникли або намагаються незаконно проникнути до приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, перевіряти у них документи, що посвідчують особу, здійснювати у встановленому законом порядку особистий огляд затриманих та огляд їх речей, які є при них, і передавати їх правоохоронним органам; 4) не допускати громадян до окремих приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, вимагати від них залишатися на конкретних місцях або залишити їх, тимчасово обмежувати фактичне володіння річчю, якщо це необхідно для забезпечення громадського порядку в суді, забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, безпеки учасників судового процесу.

Таким чином, працівники Служби судової охорони Вінницького міського суду Вінницької області діяли в межах наданих їм законодавством повноважень щодо поверхневого огляду осіб та їх речей а також не допуску особи в приміщення суду.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Також, слід вказати, що в умовах воєнного стану, який було запроваджено внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, існує підвищена небезпека для функціонування системи правосуддя, через що виникає необхідність більш пильного та ретельного виконання вповноваженими органами та особами діяльності, спрямованої на забезпечення безпеки судів.

Із скарги ОСОБА_3 вбачається, що він намагався потрапити на призначене засідання за його скаргою, проте внаслідок здійснення працівниками Служби судової охорони своїх законних повноважень не зміг потрапити в приміщення суду. При цьому, суд не може визнати ці обставини поважними причинами неявки в судове засідання, оскільки це викликано виключно небажанням скаржника виконувати законні вимоги судової охорони.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, згідно норм чинного законодавства, в задоволенні вимог скарги необхідно відмовити.

Водночас, з метою дотримання вимог законності, справедливості та забезпечення прав скаржника на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Стаття 17 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950р. № ETS N 005 «Заборона зловживання правами» передбачено, що «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у разі неявки особи, яка звернулась зі скаргою, на судове засідання з розгляду такої скарги.

Згідно розділу 7 Узагальнення ВССУ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" визначено наступне: " у разі неявки скаржника слідчі судді постановляють ухвали про залишення відповідних скарг без розгляду. Такий підхід суду відповідає вимогам ч. 3ст. 306 КПК, згідно із якою розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Отже, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд ".

Слідчий суддя вважає за можливе взяти до уваги положення вказаного узагальнення виходячи із наступного.

Забезпечення однакового застосування норм матеріального та процесуального законодавства полягає у наданні на законодавчому рівні можливості Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вивчати й узагальнювати судову практику при вирішенні справ цивільної та кримінальної юрисдикцій. Наслідком такого узагальнення є реалізація повноваження вищого спеціалізованого суду, передбаченого п. 2ст. 32 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", щодо надання судам нижчих інстанцій кваліфікованої допомоги з боку суду вищого рівня у вигляді надання рекомендаційних роз`яснень із питань правозастосування. За змістом п. 2 ст. 32 Закону ВССУ дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз`яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової юрисдикції (цивільної та кримінальної).

Слідчий суддя вважає, що враховуючи положення ст. 7 КПК України, справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень. Неявка належно повідомленого скаржника дає суду право залишити його скаргу без розгляду, що, однак, не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду в межах строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора. Отже, таким чином, за умов добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржником, вони порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

Враховуючи що скаржник не прибув у судове засідання для розгляду скарги, слідчий суддя, враховуючи вимоги КПК України щодо обов`язкової участі скаржника у розгляді скарги та положення ч. 6 ст. 9 КПК України, приходить до висновку про можливість залишити скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 30.05.2022 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що він має право звернутися до суду повторно з цією скаргою.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя