ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/862/22 Справа № 202/2809/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0002002 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 (з доповненнями) на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рузаєвка Мордовської АССР, росіянина, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 27.04.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 17 червня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі період часу з 09 лютого 2016 року по 26 жовтня 2018 року включно.

ОСОБА_7 17 червня 2021 року взято під варту в залі суду.
Вирішено долю судових витрат та речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.

О 00 годин 20 хвилин 21 грудня 2015 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кінцевої зупинки трамваю № 9 поблизу будинку № 77 по вул. Молодогвардійська у м. Дніпро, у відповідь на образи в свій бік вступив у словесну перепалку з компанією незнайомих людей, серед яких був ОСОБА_9 , котра переросла в бійку між ОСОБА_9 , його друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з одного боку та ОСОБА_7 з іншого.

ОСОБА_7 , знаходячись в зазначеному місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_9 та його друзями, пов`язаних з образливими висловлюваннями та бійкою, діючи навмисно та бажаючи заподіяти смерть ОСОБА_9 , взяв в ліву руку ніж, який мав при собі, та стоячи напроти ОСОБА_9 , умисно, з метою позбавлення життя, наніс йому тичком два послідовні удари в область тулубу ліворуч, внаслідок чого, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-пахвовій лінії (на відстані 115 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 21 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яка переходить в раньовий канал з ушкодженням по ходу: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, міжреберної артерії та далі проникає в плевральну порожнину з подальшим ушкодженням перикарду та лівого передсердя, з явищами тампонади серця (кров у порожнині перикарду) та лівостороннього гемотораксу (1000 мл крові в плевральній порожнині), яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а також проникаючого колото-різаного поранення черева ліворуч з раною по середньо-пахвовій лінії (на лінії 105 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 25 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яка переходить в раньовий канал з ушкодженням по ходу: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає в черевну порожнину, з наявністю гематоми в середній третині низхідної кишки та її брижі, з подальшим пораненням лівої нирки з явищами навколониркової гематоми, макрогематурії (кров у сечі) та внутрішньочеревної кровотечі (кров в черевній порожнині), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_7 намагався умисно, протиправно, на ґрунті неприязних стосунків, заподіяти смерть ОСОБА_9 , однак, не зміг довести свій злочинний намір до кінця з не залежних від його волі причин, оскільки потерпілий ОСОБА_9 , після отриманих тілесних ушкоджень, був своєчасно доставлений та госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня», де йому вчасно було надано медичну допомогу та потерпілий залишився живим.

В апеляційній скарзі (з доповненнями):
- обвинувачений просить вказаний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим.

Вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

На його думку, при ухваленні вироку, суд першої інстанції не взяв до уваги та не виконав вимоги рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017 року.

Вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події, а також не була проведена експертиза крові (ДНК).

Зазначає, що 04.08.2020 року він заявляв відвід прокурору ОСОБА_12 , але суд не звернув на це увагу. Суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_13 , оскільки вона не була свідком події, але взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 , який з його пояснень також не був свідком події.

Також зазначає, що після зміни обвинувачення не були допитані основні свідки по справі, а потерпілий погодився з новим зміненим обвинуваченням, проте на питання відмовився відповідати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права в кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду із прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вказані вимоги не були дотримані.

Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 42 КПК України обвинувачений має певні права у судовому засіданні, і суд зобов`язаний створити умови для їх реалізації. Так, п. 13 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право заявляти відводи.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги та матеріалів кримінальної справи, обвинуваченим ОСОБА_7 04.08.2020 року через канцелярію суду першої інстанції був поданий відвід прокурору ОСОБА_15 .

Однак судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 83 КПК України, вказаний відвід прокурору не було розглянуто, чим на думку колегії суддів допустив істотні порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, колегією суддів встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 29.08.2018 року було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_1 .

Проте, в порушення вимог ст. 81, 82 КПК України, суд першої інстанції жодним чином вказаний відвід не вирішив, чим на думку колегії суддів допустив істотні порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Дане порушення колегія суддів, відповідно до ст. 412 КПК відносить до істотного, такого, яке перешкоджало ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому являється безумовною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, позбавляють колегію суддів можливості перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого та зробити висновок про законність судового рішення.

При новому розгляді справи слід належним чином з`ясувати всі обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, ретельно перевірити всі доводи викладені в апеляційній скарзі, розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення, виникає необхідність в розв`язанні питання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - тримання під вартою.

Колегією суддів приймається до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставини справи, що ризики переховатися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, є реальними і не зменшились. Тому у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 (з доповненнями), - задовольнити частково.

В ирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання від вартою до підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4