У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року,

за участю представника особи, в інтересах якої подана скарга,

адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва з підстав того, що постанова прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва від 07.07.2021 про скасуванні постанови дізнавача про визнання особи потерпілої у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження було відмовлено на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції за наступним.
Так, як вказано в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 , 24.12.2020 начальником сектора дізнання ВП № 1 Святошинського УП ГУНП у м. Києві задоволено клопотання ОСОБА_6 та його визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020 з врученням пам?ятки про процесуальні права та обов?язки потерпілого.
Водночас, 21.12.2020 інспектором відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 було винесено постанову про закриття вказаного провадження, яка скасована ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.03.2021, а 07.07.2021 процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 було скасовано постанову про визнання ОСОБА_6 потерпілим, яка, на переконання адвоката ОСОБА_5 , є предметом оскарження до слідчого судді у порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка регламентує оскарження рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
А тому, у відкритті провадження, як підсумовує адвокат ОСОБА_5 , відмовлено безпідставно.

Святошинська окружна прокуратура міста Києва про час та місце розгляду провадження повідомлена у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка прокурора у провадженні в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження з огляду на приписи ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на задоволення апеляційних вимог у повному обсязі, дослідивши матеріали провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги з додатками, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження за скаргою, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2020 у кримінальному провадженні № 120 161 000 800 075 51 від 26.07.2016 (ун. № 759/9587/19) ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_9 по епізодах від 25.07.2016 та двічі від 20.09.2018.

Адвокат ОСОБА_5 діє в інтересах ОСОБА_6 з 24.09.2020.
Водночас, з доданих ордера та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю не видно у якому кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_5 представляє інтереси ОСОБА_6 (а.п. 4-5), хоча вони додані до скарги у досліджуваному провадженні.

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.10.2020, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 120 201 050 800 011 10 внесені відомості про можливе/ймовірне вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України за заявою адвоката ОСОБА_5 .

Постановою інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 21.12.2020 кримінальне провадження № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020 закрито (а.п. 12-13).

Водночас, зі змісту листа № 13026/128/54/03-2020 від 24.12.2020 начальника сектора дізнання ВП № 1 Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 випливає, що задоволено клопотання ОСОБА_6 , яке надійшло 19.11.2020, та його визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020, з врученням йому пам`ятки про права та обов?язки потерпілого (а.п. 8, 9-10).
Про те, що ОСОБА_6 визнано потерпілим у кримінальному провадженні саме 24.12.2020 вказує в апеляційній скарзі і адвокат ОСОБА_5 .

За змістом постанови прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020 ОСОБА_8 від 07.07.2021, винесену в порядку його повноважень, визначених п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК України, скасована постанова дізнавача Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 12.01.2021 про визнання ОСОБА_6 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні (а.п. 6-7).

Разом з тим, постанова дізнавача від 12.01.2021 до скарги адвоката ОСОБА_5 не долучена (а.п. 3).
А на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.03.2021 скасована постанова інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 21.12.2020 про закриття кримінального провадження № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020

Отже, з досліджуваних процесуальних та інших документів випливає, що кримінальне провадження № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020 було закритим у період з 21.12.2020 по 09.03.2021, а тому є незрозумілим, на підставі якого закону у закритому кримінальному провадженні особа визнавалася потерпілою 24.12.2020 та 12.01.2021.

Між тим, 03.11.2021, до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , в якій вона просила скасувати постанову прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва від 07.07.2021 про скасування постанови від 24.12.2020 про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020, яка стосується іншої постанови від 12.01.2021 (а.п. 1-3, 4-5).

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтерсах ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що скарга подана на таке рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

З даними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів за наведеним вище, оскільки адвокат ОСОБА_5 оскаржила постанову прокурора від 07.07.2021 щодо постанови начальника сектора відділу дізнання від 24.12.2021, яка відсутня/не виносилася, і яка стосується постанови від 12.01.2021, на яку адвокат ОСОБА_5 не посилається.

Крім того, слід вказати, що приписами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудового провадженні.

А саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

До даного переліку, за будь-яких обставин, не відноситься вимога адвоката ОСОБА_5 до слідчого судді про скасування постанови прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 07.07.2021 про скасування постанови дізнавача СД Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 24.12.2020/12.01.2021 про визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 201 050 800 011 10 від 28.10.2020.

Не може вважатися такою вимогою і посилання захисника на п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, оскільки вказане рішення не можна ототожнювати з рішенням прокурора про скасування постанови дізнавача про визнання особи потерпілою, що і не є рівнозначним закриттю кримінального провадження, про що висловила свою позицію/тлумачення в цій частині апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 .

Водночас, слід звернути увагу, що, відповідно до вказаного кримінального процесуального закону, рішення, зокрема, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено саме особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, а не адвокатом, який/яка представляє інтереси цієї особи.

На правильність даних висновків не можуть вплинути і доводи адвоката ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції про те, що дія прокурора про скасування постанови про визнання потерпілим не передбачена діючим КПК України, а тому, на її переконання, вона підпадає під перелік п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, - оскільки слідчий суддя//суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені до їх повноважень кримінальним процесуальним законом, як задекларовано в ч. 3 ст. 26 КПК України, до кола яких не віднесено розгляд скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України, як регламентовано ч. 2 ст. 303 КПК України, а за спеціальною нормою ч. 3 цієї статті задекларовано, що під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Є непереконливими і твердження адвоката ОСОБА_5 щодо незастосування слідчим суддею положень ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з офіційним її тлумаченням у Рішенні Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, а тому відмова у прийнятті заяв є порушенням права на судових захист, яке згідно ст. 64 Конституції України, - бо з цього тлумачення випливає, що розгляду підлягають, зокрема заяви, скарги, що оформлені відповідно до діючого законодавства, що, у свою чергу кореспондується і з нормою ч. 2 ст. 55 Конституції України щодо гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, яка у офіційному тлумаченні в Рішеннях Конституційного Суду України № 6-зп від 25.11.1997 та № 19-рп/2011 від 14.12.2011 свідчить, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом, що відповідає і засадам ч. 2 ст. 26 КПК України щодо повноважень слідчого судді, суду вирішувати лише ті питання, що віднесені на їх розгляду сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Як пояснила суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_5 , на даний час триває процедура оскарження вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2020 у кримінальному провадженні № 120 161 000 800 075 51 від 26.07.2016 (ун. № 759/9587/19) стосовно ОСОБА_6 , яким його було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_9 по епізодах від 25.07.2016 та двічі від 20.09.2018, де можуть бути предметом перевірки і доводи сторони захисту щодо перевірки надання оцінки показанням потерпілої ОСОБА_9 .

За будь-яких обставин, оцінка показань особи, на предмет їх достовірності судовою інстанцією, має пріоритет над перевіркою цих показань органом досудового розслідування з відповідними висновками.

За викладеним, у сукупності, на переконання колегії суддів, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України правильно відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва 07.07.2021, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії/постанову прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3