Справа № 509/1740/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000038 від 09.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В кінці листопада 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання права на керування транспортними засобами всупереч порядку, установленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, незаконно придбав у невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, виготовлене за допомогою друкуючого пристрою зі струменевим способом друку.

08.03.2022 року близько 16 години 20 хвилин, перебуваючи на автошляху Н 33 5 км.+ 500 м. на блок посту № НОМЕР_2 біля смт. Авангард Одеського району Одеської області, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений працівниками ВРПП Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, для перевірки документів, на вимогу співробітників ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, пред`явив поліцейському ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшому сержанту поліції ОСОБА_4 , завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 в обвинувальному акті заявлено клопотання, в якому вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, беззаперечно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , засвідчивши своїм підписом у вказаній заяві.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі понесені на залучення експерта становлять 2745 грн. 92 коп.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2022 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2022 року, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5141 16.09.2016 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, знищити;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане ТСЦ 1842 09.10.2021 року на ім`я ОСОБА_7 та ключі від транспортного засобу, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, - повернути фактичному володільцю ОСОБА_3 ;

- автомобіль Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 , який зберігається на майданчику АДРЕСА_2 , - повернути фактичному володільцю ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1