Справа № 478/192/22 Провадження № 1-кп/478/31/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2022 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Казанка, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України ,
ОСОБА_4 04.02.2022 року, приблизно о 20 години ( більш точного часу не встановлено ), проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив зайти в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за вищевказаною адресою. Зайшовши на територію неогородженого подвір`я, ОСОБА_4 постукав у двері та вікно будинку, з якого ніхто не вийшов, та він зрозумів, що вдома нікого немає. У зв`язку з чим ОСОБА_4 шляхом вибиття ногою вхідних дверей, потрапив до коридору будинку, де знаходився мотоцикл Дніпро-11, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, взяв зазначений мотоцикл за кермо, викотив з будинку та покотив через подвір`я на дорогу, після чого покотив по АДРЕСА_2 , після чого викотив на сусідню АДРЕСА_3 , де залишив мотоцикл в балці неподалік свого місця проживання з метою його приховання для подальшого використання.
Незаконно заволоділим транспортним засобом - мотоциклом Дніпро-11, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ОСОБА_4 розпорядився за власним розсудом, спричинивши : терпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 9175,00 ( дев`ять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному завоволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
11.03.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, та істотних для данного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч. 2 ст. 289 КК Україна призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним також може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків середньої тяжкості.
Під час судового засідання, встановлено, щ ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України , визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода відповідає вимогам КПК України , дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , угода про примирення від 11.03.2022 року підлягає затвердженню.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, те , що він не проходив дійсну строкову військову службу в лавах Збройних сил України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи його ставлення до скоєного злочину, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин справи і тому суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному правопорушення відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Речові докази по справі : мотоцикл Дніпро-11, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який передано працівниками СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому, як законному володільцю, 6 паперових конвертів білого кольору зі зразками крові - с залишити зберігаться в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1