Єдиний унікальний номер 389/3946/15-к
провадження №1-кп/389/273/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001700 від 14 листопада 2014 року, щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого :

25 грудня 1986 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області, за ст.ст.215-3, ч.2 ст.215 КК УРСР, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

08 серпня 1990 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області, за ст.ст.215-3, ч.2 ст.215, ч.1 ст.206, ч. 2 ст.106 КК УРСР до 4 років позбавлення волі;

30 березня 1994 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст.206 ч.2 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

21 травня 1998 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.196-1 КК України, до виховних робіт строком на 6 місяців;

06 жовтня 2000 року Знам`янським районним судом Кіровоградської області, за ст.94 КК України, до 8 років позбавлення волі;

21 лютого 2005 року Ленінським районним судом міста Кіровограда, за ч.1 ст.393 КК України, до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

04 листопада 2010 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.122 КК України, до виховних робіт строком на 2 роки з утриманням 15% від заробітної плати;

04 серпня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.122 КК України, до 2 років позбавлення волі;

10 жовтня 2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.125 КК України, до 1 місяця 10 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

22 липня 2015 року приблизно о 17.00 годині, у ОСОБА_4 , який знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , шляхом пошкодження запірних замків, проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно, викрав, належні ОСОБА_6 , алюмінієвий казан, вартістю 189,64 грн., алюмінієвий казан, вартістю 110,25 грн., алюмінієву каструлю, вартістю 284.33 грн., алюмінієву сковороду, вартістю 36.27 грн., алюмінієвий чан, вартістю 325,00 грн., ліхтар «Енегрія», вартістю 373,50 грн., мобільний телефон «Samsung SGH E380» вартістю 175,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1493,99 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав, зазначив що все було як вказано у обвнувальному акті, деталі не пам`ятає за сплином тривалого часу після скоєнного.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 надав показання, відповідно до яких він з братом ОСОБА_7 живуть по АДРЕСА_2 , у липні 2015 року, коли він був у бабусі, до нього прибіг брат і повідомив, що нетверезий ОСОБА_4 вимагав у нього пляшку горілки та цигарки, хотів побити, однак брат вирвався. Потім ОСОБА_4 зірвав замок на будинку та зайшов в середину. Коли з братом прибігли до будинку, то ОСОБА_4 ходив в середині будинку, вони його боялися, тож не завадили, а побігли до голови сільської ради щоб викликали поліцію. ОСОБА_4 пошкодив замок на будинку та викрав два алюмінієві казани, алюмінієву каструлю, алюмінієву сковороду, алюмінієвий чан, ліхтар «Енегрія» та мобільний телефон.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 надав показання, відповідно до яких проживає разом з братом ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . В липні 2015 року до них з братом у двір зайшов ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та почав вимагати дати йому пляшку горілки та пачку цигарок. Він відмовився,після чого ОСОБА_4 закрутив йму за спину ліву руку, однак він вирвався, побіг і сховався за мотоциклом. ОСОБА_4 , вважаючи що він втік взагалі, зірвав навісний замок на будинку і зайшов в середину. Він побіг до свого брата, який був у бабусі і повідомив, що ОСОБА_4 краде їх речі. Вони з братом прийшли разом до свого будинку, побачили, що ОСОБА_4 в будинку, однак не зайшли, бо боялися його. Вони побігли до сільради попросити, щоб викликали поліцію. Коли змогли зайти додому, то побачила, що викрадено два алюмінієві казани, алюмінієву каструлю, алюмінієву сковороду, алюмінієвий чан, ліхтар «Енегрія» та мобільний телефон.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні, відмовились надавати показання, на підставі ст.63 Конституції України, вказавши, що вона рідні сестри обвинуваченого.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, а саме показаннями допитаних потерпілих, свідків, дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

заявою ОСОБА_6 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05 серпня 2015 року (т.1 а.с.33-34), якими підтверджено факт вчинення кримінального правопорушення;

довідкою (т.1 а.с.48) визначено вартість викраденого у ОСОБА_6 ..

За викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_4 , що він раніше неодноразово судимий, не працює, утриманців не має, характеризується негативно.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Інкриміновану досудовим слідством ОСОБА_4 , як обтяжуючу обставину, вчинення злочину повторно, не приймає до уваги, виходячи з того, що, відповідно до ст.35, ч.4 ст.67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки» законодавець визначив, що в разі, коли будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його при цьому, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, оскільки саметаке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню та речові докази відсутні. Міра запобіжного заходу обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обрана. Цивільні позови не заявлено.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності з ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1