Справа № 465/4957/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/799/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

встановила:

ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000538 від 29.08.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.10.2022 року.
Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку роботи або навчання;
- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Визначено 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області та слідчого суддю Франківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, також слідчим та прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, а також може продовжити свою протиправну діяльність, яка полягає у вчиненні відповідних аналогічних тому, у якому зараз підозрюється, кримінальних правопорушень. Слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, востаннє 14.06.2016 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України. Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги те, що на розгляді судів м.Львова щодо ОСОБА_7 скеровано декілька обвинувальних актів, згідно яких ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності. При цьому, слідчий суддя зазначив, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вказують на реальне існування ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, слідчим суддею враховано, що заявляючи клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як захисником, так і самим підозрюваним не долучено в судовому засіданні жодних правовстановлюючих документів належності квартири, в якій захисник просить застосувати цілодобовий домашній арешт (право власності чи користування), не надано доказів перебування на утриманні бабці. Відтак, з урахуванням наведеного, слідчий суддя вважав, що підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає, оскільки в даному випадку домашній арешт, який просить застосувати сторона захисту є недієвим запобіжним заходом для запобігання ризикам, визначеними ст.177 КПК України. Водночас, враховуючи, що ОСОБА_7 офіційно не працює, сталого доходу не має, а також вартість майна, у викрадені якого підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність визначення розміру альтернативної застави на рівні мінімальної межі, визначеної п.2 ч.5 ст.182 КПК України. За сукупності встановлених обставин слідчий суддя вважає, що такий розмір застави, а саме 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного і належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 31.08.2022 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цій справі із визначенням розміру застави.Застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт за місцем проживання: АДРЕСА_2 .За неявки сторони захисту розгляд проводити за її відсутності.
В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, містить неприпустимі прогнозування можливих до настання передбачених КПК України ризиків, без надання у розпорядження суду та учасників провадження доказів їх фактичної наявності. Адже додані до матеріалів клопотання документи стосуються обставин доказування, отримані у ході розслідування і вказують на фіксацію злочину та обгрунтовують підозру, однак не доводять наявність оголошених ризиків.
Судом не повною мірою враховано наявність обставин, які характеризують особу підзахисного, а саме не взято до уваги міцність його соціальних зв`язків (має на утриманні бабусю похилого віку, котра потребує його догляду) та постійно проживає у Львові, як соціально стримуючі фактори.
Підозрюваний не має намірів до ухилення від слідства та суду, як і не бажає вчиняти тиск на свідків або учасників провадження, але натомість демонструє активне сприяння у розкритті вчиненого, визнає провину та щиро кається.
Вважає ухвалу слідчого судді протиправною, оскільки слідчий та прокурор не обгрунтували, а припустили наявність передбачених законом ризиків, мотивуючись фактично лише тяжкістю санкції правопорушення, інкримінованого підзахисному у час його вчинення (воєнний стан).
Окремо щодо доводів прокурора в частині ризиків вчинення нових злочинів підзахисним зауважує, що наявність на розгляді в інших районних судах обвинувальних актів, за відсутності у цих провадженнях вироків, що б набрали законної сили, на його думку не може бути беззаперечним аргументом в такому разі для утримання особи під вартою.
В судове засідання захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_9 не з`явились, про час, дату місце розгляду повідомлялись належним чином, в захисник в апеляційній скарзі зазначив, що у разі його неявки просить розгляд проводити за його відсутності, відтак, з врахуванням викладено та вимог ст. 405 КПК України, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, в провадженні слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження №0000538 від 29.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
29.08.2022 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, також слідчим та прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, а також може продовжити свою протиправну діяльність, яка полягає у вчиненні відповідних аналогічних тому, у якому зараз підозрюється, кримінальних правопорушень. Слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, востаннє 14.06.2016 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України. Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги те, що на розгляді судів м.Львова щодо ОСОБА_7 скеровано декілька обвинувальних актів, згідно яких ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності. При цьому, слідчий суддя зазначив, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вказують на реальне існування ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, слідчим суддею враховано, що заявляючи клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як захисником, так і самим підозрюваним не долучено в судовому засіданні жодних правовстановлюючих документів належності квартири, в якій захисник просить застосувати цілодобовий домашній арешт (право власності чи користування), не надано доказів перебування на утриманні бабці.
При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що, в даному випадку домашній арешт, який просить застосувати сторона захисту є недієвим запобіжним заходом для запобігання ризикам, визначеними ст.177 КПК України.
На переконання колегії суддів, додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави відповідає фактичним обставинам справи.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо визначеного розміру застави, який на переконання колегії суддів, обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_7 офіційно не працює, сталого доходу не має, а також вартість майна, у викрадені якого підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність визначення розміру альтернативної застави на рівні мінімальної межі, визначеної п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4