Справа № 489/2662/22
Провадження № 1-кп/489/803/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

03 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за №0000888 від 12.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, без зареєстрованого місця проживання, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.01.2014 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 05.08.2015 вироком апеляційного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 28.12.2016 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 125, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2017; з місць відбування покарання звільнився 25.04.2019 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

В період з 30.11.2021 до 28.05.2022 (точний час не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , яку орендував за усною домовленістю з власником, діючи повторно, з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії якого неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, до 23.08.2022, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме: телевізор «Saturn LSD326» 32 дюйми вартістю 4000 грн; блендер «Kenwood HB720» (з насадками) вартістю 2000 грн; електричну плиту «Aurora AU4470» вартістю 1000 грн; холодильник «NORD» моделі «ДХ-271-020» білого кольору вартістю 2000 грн; двоспальний розкладний диван-книжка «Modern» жовтого кольору вартістю 3000 грн, а всього на загальну суму 12000 грн. В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 12000 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно в період з листопада 2021 по травень 2022, діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення належного ОСОБА_6 майна, в умовах воєнного стану, здійснив з кімнати АДРЕСА_2 , яку він орендував, крадіжку телевізора, блендера, електричної плити, холодильника, які здав в ломбард, а виручені гроші витратив на придбання продуктів харчування, а також крадіжку дивана. Погодився із вказаною в обвинувальному акті вартістю викраденого ним майна. Суду ОСОБА_3 пояснив, що щиро розкаюється, засуджує свої дії та має намір відшкодувати заподіяну його діями потерпілій шкоду в майбутньому. Також пояснив, що не має на утриманні інших осіб та його близькі родичі надають йому матеріальну допомогу на проживання, оскільки він сам коштів не має через відсутність постійного місця роботи.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2022 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу того, що з листопада 2021 року до 28.05.2022 ОСОБА_3 здійснив крадіжку належного їй майна з кімнати АДРЕСА_2 на суму 12000 грн.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 11.08.2022 та протоколу огляду місця події від 11.08.2022 з фототаблицею до нього, слідчим з дозволу ОСОБА_6 був проведений огляд кімнати АДРЕСА_2 .

Товарними чеками від 12.08.2022 підтверджується вартість викраденого обвинуваченим майна, яка становить 12000 грн.

З повідомлення ТОВ «Ломбард «Гроші тут» №781/08 від 15.08.2022 вбачається, що ОСОБА_3 в період з 30.11.2021 до 28.05.2022 здав до ТОВ «Ломбард «Гроші тут» блендер «Kenwood HB720» (набір), телевізор «Saturn LSD326» 32 дюйми, електричну плиту «Aurora AU4470».

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, за скоєння яких звільнявся від відбування покарання з випробуванням та відбував покарання в місцях позбавлення волі.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не працює, не має утриманців, є раніше неодноразово судимим, його щирого каяття, засудження своєї злочинної діяльності, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що на час скоєння вказаного кримінального правопорушення обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, до нього раніше вже застосовувався інститут звільнення від покарання з випробуванням, проте це не досягло мети його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення криміналь ного провадження не застосовувалися, обвинувачений не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки прокурором не подавалося відповідне клопотання про це.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1