Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 квітня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання в.о. начальника державної установи «Полицької виправної колонії №76» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Мотивував своє рішення суд тим, що своєю поведінкою та його ставлення до праці ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому не вбачаються підстави для застосування відносно нього положень ст.81 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить суд вказану ухвалу скасувати та звільнити його умовно-достроково на підставі ст.81 КК України. Обґрунтовав свої вимоги тим, що місцевий суд не взяв до уваги таких обставин, як те, що він старанно виконує покладені на нього адміністрацією установи зобов`язання, працює на столярній дільниці, позитивно характеризується, став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 також просить суд скасувати це судове рішення та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання в.о. начальника ДУ «Полицької виправної колонії №76» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_5 за час відбування покарання мав 15 стягнень, які на даний час погашені, а також - 3 заохочення, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення. За час відбування покарання у ДУ «Полицька ВК» він характеризується позитивно, дотримується порядку та умов відбування покарання, працевлаштований у столярній дільниці установи, виконавчих листів не має, на профілактичному обліку установи не перебуває, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки. Вказане, на думку захисника, свідчить про те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, змінив свою поведінку в позитивну сторону.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК),.суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як передбачено пункт 2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За даними матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений:

14.01.2014 Іваничівським районним судом Волинської області за ст.115 ч.1; 115 ч.2 п 9,13; 70 ч.1 КК України на 15 років позбавлення волі. 27.03.2014 ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Іваничівського районного суду від 14.01.2014 залишено без змін.21.10.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирок Іваничівського районного суду від 14.01.2014 та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27.03.2014 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

18.05.2015 Нововолинським міським судом Волинської області за ст.115 ч.1; 115 ч.2 п.п.9, 13; 70 КК України на 13 років позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.07.2013 по 23.07.2013 включно. 18.09.2015 ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Нововолинського міського суду від 18.05.2015 скасовано та призначено новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.

29.12.2016 Ковельским міськрайонним судом Волинської області за ст.115 ч.2 п.7; 115 ч.2 п. 1, 9, 13; 70 КК України на 13 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою з 20.07.2013 по 25.07.2013 включно. 05.07.2017 ухвалою Апеляційного суду Волинської області вирок Ковельського міськрайонного суду від 29.12.2016 змінено - вважається засудженим за ст.115 п.7, 9, 13 КК України на 13 років позбавлення волі (виключено ст.115 ч.2 п.1 та ст.70 КК України). Зараховано у строк відбування покарання час затримання з 20.07.2013 по 23.07.2013. В решті вирок залишено без змін.

23.10.2017 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.07.2013 по 23.07.2013 включно, з 26.07.2013 по 27.03.2014 включно, з 21.10.2014 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

27.11.2018 постановою Верховного суду колегією суддів Першої судової палати кримінального суду вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2017 змінено. Вважається засудженим за ст.115 ч.1; 115 ч.2 п.9, 13; 70 КК України на 13 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

08.08.2019 ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області в порядку ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 05.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

12.05.2020 ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.02.2018 по 13.03.2018 на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Початок строку відбування к покарання 26 липня 2013 року.

Кінець строку відбування покарання 03 березня 2023 року.

Тобто формальна дата настання умовно-дострокового звільнення 18 грудня 2019 року.

Як вбачається з характеристики, наданої адміністрацією установи, засуджений ОСОБА_5 під час тримання в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» та відбування покарання у ДУ «Цуманська виправна колонія №84» допустив неодноразові порушення порядку відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, тоді як заходи заохочення не застосовувались.

З 26.11.2020 відбуває покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76», де характеризується позитивно, заходи стягнення до нього не застосовувались, тричі заохочувався наказом начальника установи. Дотримується правомірних відносин з персоналом установи, підвищує свій загальноосвітній та професійно-технічний рівень, працевлаштований у столярній дільниці установи, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, на профілактичних обліках в установі не перебуває.

Водночас, згідно припису ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, за роз`ясненнями п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Як вбачається з довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_5 , під час його перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» та ДУ «Цуманська виправна колонія №84», до нього 15 разів застосовувались заходи дисциплінарні стягнення, у тому числі у виді 7 діб ДІЗО та неодноразово у виді суворої догани, зокрема у нього виявлялись та вилучались заборонені речі, ним було порушено форму одягу тощо.

Хоча на даний час вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак факт неодноразового притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності, на думку колегії суддів, не може свідчити про виправлення засудженого.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, врахував зазначені обставини справи, зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він не довів своє виправлення.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3