Справа № 344/3987/22
Провадження № 1-в/344/81/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ Івано-Франківської

установи виконання покарань №12 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2022 року за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до трьох років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2022 року засуджено за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до трьох років позбавлення волі. Заява мотивована тим, що засуджений ОСОБА_5 утримується в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» з 22 листопада 2019 року та на момент звернення з заявою до суду відбув 2 роки і 4 місяці покарання згідно вищевказаного вироку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити заяву та звільнити його від подальшого відбування покарання. Засуджений зазначив, що він тривалий час знаходиться в УВП м.Івано-Франківська відбуваючи покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2022 року. За вказаний період, в тому числі воєнного стану в Україні, засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

Представник Івано-Франківської установи виконання покарань №12 просив задовольнити заяву засудженого ОСОБА_5 . Додатково зазначив, що засуджений ОСОБА_5 станом на 08 квітня 2022 року відбув 2 роки 4 місяці та 16 днів позбавлення волі, тобто дві третини строку покарання, призначеного судом, а невідбутий термін складає 7 місяців та 14 днів. За час відбування покарання засуджений в повній мірі виконує законні вимоги адміністрації, з іншими засудженими не конфліктний, до адміністрації установи ввічливий та тактовний, соціально корисні зв`язки із знайомими та родичами підтримує шляхом отримання посилок, передач та побачень. На профілактичних обліках не перебуває. Що стосується працевлаштування, ОСОБА_5 попри його бажання працювати, не був забезпечений місцем для праці у зв`язку із специфікою самої УВП м.Івано-Франківська та обмеженими місцями для виконання засудженим тієї чи іншої роботи. З урахуванням його психологічної характеристики, сумлінної поведінки та ставленням до праці, адміністрація Івано-Франківської установи виконання покарань №12 вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано вимоги ст.81 КК України, а тому просив заяву засудженого задовольнити.

Прокурор вказав, що подана заява про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання передчасна та необгрунтована і є такою, що не підлягає до задоволення. Прокурор вважає, що засуджений не був працевлаштований за час відбуття покарання, а тому ставленням до праці не довів свого виправлення.

Вислухавши представника Івано-Франківської установи виконання покарань №12, думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява засудженого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , згідно вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2022 року, засуджено за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За змістом ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

В даному випадку суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання згідно вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2022 року за вчинення ряду кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є нетяжкими та тяжким злочином.

Згідно довідки начальника УВП №12 від 08 квітня 2022 р.№ 2/3/4-1625, початок відбуття строку є 22.11.2019 року. Станом на 08.04.2022 року засуджений відбув 2 роки 4 місяці та 16 днів позбавлення волі, невідбута частина - 7 місяців та 14 днів, що становить більше двох третин фактичного відбуття засудженим строку покарання, призначеного в тому числі за тяжкий злочин.

Відповідно до характеризуючих даних, які містяться в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_5 за час утримання в державній установі Івано-Франківська установа виконання покарань №12 один раз допускав порушення режиму утримання осіб взятих під варту, за що було накладено дисциплінарне стягнення (попередження), яке погашено у встановленому законом порядку. В іншому засуджений в цілому характеризується позитивно. За час відбування покарання засуджений в повній мірі виконує законні вимоги адміністрації, з іншими засудженими не конфліктний, до адміністрації установи ввічливий та тактовний. Соціально корисні зв`язки із знайомими та родичами підтримує шляхом отримання посилок, передач та побачень. На профілактичних обліках не перебуває.

Разом з тим, бажання засудженого працювати та неможливість Івано-Франківської установи виконання покарання №12 забезпечити такі умови для працевлаштування не може бути підставою для відмови в застосуванні до засудженого вимоги ст.81 КК України.

Перебування під вартою засудженого протягом дуже тривалого часу під час досудового розслідування та судового розгляду справи не може бути перекладено на відповідальність засудженого з тим, щоб до нього не застосовувалась в майбутньому можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного судом.

При розгляді вказаної заяви засудженого суд вважає за необхідне звернути особливу увагу на принцип верховенства права, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.5 КВК України, кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Таким чином, суд виходить з того, що стадія виконання покарання теж базується на принципі верховенства права, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки.

Виходячи з базових принципів згаданих вище, суд вважає що неможливість держави в особі Івано-Франківської установи виконання покарання №12 забезпечити місце для працевлаштування для засудженого з урахуванням самої специфіки установи виконання покарань та обмежених місць для праці, попри бажання ОСОБА_5 працювати, не може бути підставою для відмови в застосуванні до засудженого інституту умовно-дострокового звільнення. В іншому разі це буде порушенням прав засудженого, що не може бути допущене судом.

Суд ще раз наголошує, що засуджений ОСОБА_5 станом на 08.04.2022 року відбув значну частину призначеного судом покарання 2 роки 4 місяці та 16 днів позбавлення волі (більше двох третин покарання), що відповідає вимогам ч.3 ст.81 КК України. Засуджений в цілому характеризується позитивно, за спостереженнями адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Більше того, на даний час, відповідно до Указів Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" на всій території України діє режим воєнного стану, що також враховується судом при розгляді вказаної заяви засудженого.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.02.2022 року.

На підставі наведеного, відповідно до ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини основного покарання, призначеного 01 лютого 2022 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України у виді трьох років позбавлення волі, що залишилось і станом на 08 квітня 2022 року становить 7 місяців та 14 днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_6