ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/193/22 Справа № 712/4269/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 315 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2022 року.

Строк домашнього арешту обчислюється з моменту затримання підозрюваного, тобто з 15 червня 2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово щоденно на період дії ухвали суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В період введення воєнного стану на території України дозволено підозрюваному ОСОБА_6 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором не доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, а тому підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_5 подала скаргу до Черкаського апеляційного суду.
В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжкими та під тягарем можливої відповідальності, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

Крім того, підозрюваний під час розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу висловив свою версію подій, яка суперечить показанням потерпілого та свідків. Таким чином, вказана обставина додатково підтверджує наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків, потерпілого, експерта у цьому є кримінальному провадженні з метою підтвердження своєї версії подій.

В зв`язку з вищевикладеним прокурор просить суд ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, перебуває кримінальне провадження № 0001092 від 15.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що 14.06.2022 року близько 17 години, за адресою м. Черкаси вул. Бидгошська, ОСОБА_6 , схилив до вживання наркотичних засобів її неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого сталося гостре отруєння невідомою речовиною психотропної дії та була госпіталізована до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня ЧОР».
16.06.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України схиляння до вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
За доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, а тому просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.
Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, тому суд прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобово домашній арешт.
За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2022 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасувати, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченим ч. 2 ст. 315 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2