Дата документу 07.03.2022 Справа № 554/1852/22
Єдиний унікальний номер справи: №554/1852/22
Провадження № 1-кс/554/2710/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000008 від 05.03.2022 року, про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України Конституцію України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно з частиною 1 статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідально до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 днів в Україні введено воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України з метою зміни меж території України, прийняв рішення надавати сприяння державі-агресору (Російській Федерації) у проведенні підривної діяльності проти України.
Діючи на виконання злочинного умислу, спрямованого на сприяння державі-агресору (Російській Федерації) ОСОБА_4 під час спілкування з громадянами України переконував останніх у необхідності підтримки рішень та дій держави-агресора (Російській Федерації) по проведенню військових дій на території України, а також необхідності співпраці з державоюагресором (Російській Федерації) у разі окупації території України.

Зокрема, під час спілкування 03.03.2022 з мешканцем Полтавської області ОСОБА_5 ОСОБА_4 переконував останнього у необхідності підтримки рішень та дій держави-агресора (Російській Федерації) по проведенню військових дій на території України, а також необхідності співпраці з державоюагресором (Російській Федерації) у разі окупації території України.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, умисно вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

06.03.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, під час якого, у ході проведення обшуку особи у присутності двох понятих та захисника, у затриманого вилучено мобільний телефон марки Sigma mobile X-stile 33 Steel (IMEI1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , за допомогою якого останній переконував громадян України у необхідності підтримки рішень та дій держави-агресора (Російській Федерації) по проведенню військових дій на території України, а також необхідності співпраці з державоюагресором (Російській Федерації) у разі окупації території України.

Вищевказана річ, а саме: мобільний телефон марки Sigma mobile X-stile 33 Steel (IMEI1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 06.03.2022 у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучене в ході обшуку особи, а саме: мобільний телефон марки Sigma mobile X-stile 33 Steel (IMEI1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ) із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1