У Х В А Л А
іменем України

26 квітня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участі: секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до обмеження волі на строк 1 рік, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на строк 1 рік.

Старший інспектор Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 звернувся з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, на задоволенні подання наполягав.

Засуджений ОСОБА_4 також в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, на задоволенні подання наполягав.

Прокурор ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням характеру вирішуваного питання, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_4 , суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом статей 78, 89 Кримінального кодексу України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 протягом строку випробування не вчинив нового кримінального правопорушення, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило.

Призначений вироком іспитовий строк закінчився 02.03.2022, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_4 для відбування покарання.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 1 статті 78 Кримінального кодексу України, пунктом 9 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Подання задовольнити.

2. ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого він був звільнений в силу статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на строк 1 рік.

3. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1