Провадження № 11-сс/4808/153/22
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР 16.04.2021 року № 0000169 за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 362 ч.1, ст. 362 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 21 грудня 2021 року клопотання задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 01, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0, 1264 га, із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні докази, що нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 01, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0, 1264 га належить на праві приватної власності фігурантам кримінального провадження чи особам, яким пред`явлено підозри.

Звертає увагу суду на те, що майно на яке накладено арешт є приватною власністю третьої особи, яка не має жодного відношення до кримінального провадження, це є новозбудоване нежитлове приміщення, будівництво якого було фінансоване ОСОБА_7 . Останній здійснював підприємницьку діяльність у зазначеному нежитловому приміщенні, а накладення арешту на майно призведе до порушення права власності третіх осіб.

Окрім цього, вказує, що нею пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано Франківського міського суду від 21.12.2021 року, оскільки власник майна ОСОБА_7 участі у судовому засіданні не приймав, про наявність оскарженого судового рішення стало відомо 28.04.2022 року в момент ознайомлення з матеріалами клопотання.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 21.12.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 16.04.2021 року № 0000169 за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 362 ч.1, ст. 362 ч.3 КК України.

До початку апеляційного розгляду від прокурора та захисника ОСОБА_6 надійшло до суду письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 406 КПК України.

Перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 395 ч.2 п. 3 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000169 від 16.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 362 ч.1, ст. 362 ч.3 КК України, ухвала слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області винесена 21 гпрудня 2021 року, а апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала в Івано Франківський апеляційний суд, згідно реєстраційного штампу 03.05.2022 року, тобто з пропуском встановленого строку подачі апеляційної скарги.

Однак, на думку колегії суддів захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі навела поважні причини його пропуску, тому в силу ст. ст.117, 399 ч.3 п.4 КПК України пропущений строк, слід поновити.

По суті вимог щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що копії матеріалів, доданих до клопотання, завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим можуть бути підставою для висновків щодо обставин викладених у клопотанні.

Так, з наданих суду матеріалів вбачається, що 16.04.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження за №0000169 про вчинення кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією за ст. 190 ч.4, ст. 362 ч.1, ст. 362 ч.3 КК України .

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накласти арешт на нерухоме майно: нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 01, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0, 1264 га, власником якого є ОСОБА_7 при цьому, слідчим суддею було враховано що клопотання про арешт майна, було погоджене прокурором (а.п. 1-3).

На переконання колегії суддів, слідчим суддею було належним чином перевірено, що зазначене вище нерухоме майно, в повній мірі відповідає ознакам, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак, наявна правова підстава, передбачена ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи апеляційної скарги про неможливість арешту вказаного майна є недоведеними.

На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні органу досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано, та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, арешт майна в даному конкретному випадку відповідає принципу розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Втручання у права та інтереси власника майна, на які посилається сторона захисту, окрім іншого, не можуть перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, оскільки Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ст.1 КК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній до-водами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суд-дів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано Фран-ківського міського суду від 21 грудня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5