Провадження № 1-кп/932/444/21
Справа № 200/6318/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000415 про продовження строків тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.187 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000415 відносно ОСОБА_10 за ч.2 ст.190, ч.3 ст.187 КК України та ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до отриманої інформації командира військової частини № 3054 обвинувачені, які тримаються під вартою, не можуть доставлятися до суду у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану, а тому судом було постановлено про розгляд клопотання прокурора в режимі відеоконференції.

Однак, під час проведення відеоконференції обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відсутні в спеціальному приміщенні ДУ «ДУВП № 4». За повідомленням працівника установи обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовилися приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У зв`язку із чим, суд вважає можливим здійснювати розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі обвинувачених у присутності їх захисників, оскільки судом прийнято всі вичерпні заходи для забезпечення участі обвинувачених у судовому засіданні для розгляду клопотання прокурора.

До суду 04.04.2022 року надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим з тих підстав, що ОСОБА_10 скоєно злочини середньої тяжкості та особливо тяжкий, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, при цьому у ОСОБА_10 відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційне працевлаштування, а тому наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи суворість можливого покарання у випадку доведеності винуватості та характер висунутого обвинувачення, яке має значний суспільний інтерес. Також, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, анкетними даними свідків, наявний ризик незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого.
Крім того, просила продовжити відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як останнім скоєно особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. При цьому, ОСОБА_11 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не був працевлаштований, а тому обвинувачений, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності звинувачення, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на свідків, анкетні дані яких відомі обвинуваченому з матеріалів кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та заперечувала проти зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший більш м`який.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання та змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід на інший більш м`який, оскільки заявлені прокурором ризики не підтверджені.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 інший більш м`який запобіжний захід, так як ризики не доведені та не обґрунтовані. Крім того, з урахуванням характеристик ОСОБА_11 та того, що він у силу ст.89 КК України раніше не судимий, є всі підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, станом на 13 квітня 2022 року, строк тримання під вартою обвинувачених спливає 16 квітня 2022 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані усі свідки, призначена перевірка по заявам обвинувачених щодо застосування недозволених методів досудового розслідування, а наступна дата судового засідання призначена поза межами дії попередньої ухвали.

При цьому, колегією суддів враховано, що ОСОБА_10 обвинувачується, в тому числі, у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.
А тому, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Разом з тим, колегією суддів враховано те, що ОСОБА_10 не був одружений, офіційно не працював, не мав стабільних джерел заробітку та доходів, раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень і дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Розглядаючи доцільність продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів враховано, що останній звинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою у групі,поєднаного з застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, ОСОБА_11 може залишити будь-яке місце мешкання та переховуватися від суду.

Крім того, колегією враховано, що ОСОБА_11 зареєстрований за межами міста Дніпро, офіційно не одружений, не працював, що також свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень і дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а тому доводи сторони захисту обвинувачених в цій частині судом не приймаються.

Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинувачених у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Твердження сторони захисту про недоведеність ризиків, які виправдовують продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є слушними з огляду на характер та обставин скоєних кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Разом з цим, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_11 , та те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу, оскільки такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та жодним чином не виступали стримуючим фактором в його поведінці.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, використовуючи своє право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.176-178, 183-184, 193-194, 331, 370-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 червня 2022 року.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 я, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 червня 2022 року.

Розмір застави не визначати.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена в передбаченому Законом порядку.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3