Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8281/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 119 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретарі
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участі:
прокурора ОСОБА_7
захисника обвинуваченого
ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду міста Житомира від 18 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самтредія, Грузія, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інваліда 3-ї групи постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено:
- за ч.1 ст.119 КК України на 3 (три) роки позбавлення вол.

На ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Цим же вироком суду, ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України та виправдано.

Запобіжний захід ОСОБА_8 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, та звільнено останнього з під варти в залі суду.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за викликом суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.03.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Стягнено з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 46833 грн. 96 коп.

Арешт накладений ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду міста Житомира від 19.03.2021, 25.03.2021, 30.03.3021 скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 15.03.2021 близько 12 год. 30 хв. перебував у власній кімнаті квартири АДРЕСА_2 .

У зазначений день, час та місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який тримав в руках вогнепальну зброю обріз двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ИжБ-46», 16 калібру, серія і номер екземпляру якої « НОМЕР_1 », виник конфлікт, під час якого, ОСОБА_10 намагався відібрати у ОСОБА_8 вказану зброю, внаслідок чого відбувся один постріл, який влучив у стіну кімнати. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 , не передбачаючи настання смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, під час штовханини, переміщування на певній відстані між собою, з метою кожного перетягнути рушницю у свій бік, здійснив постріл в напрямку сина, який влучив в ділянку розташування життєво-важливих органів ОСОБА_10 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки дещо вліво від серединної лінії, яка продовжується рановим каналом з ушкодженням 3, 4, 5 го ребра зліва, серцевої сорочки, стінки лівого шлуночка, лівого головного бронху, лівої легеневої вени, легеневої тканини, верхньої частки лівої легені, пристінкової та легеневої плеври, а також м`яких тканин по ходу ранового каналу, крововилив в м`які тканини спини та двох вихідних ран, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а також рани на кисті лівої руки, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 настала від вогнепального поранення грудної клітки, яке ускладнилось строю крововтратою.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України 10 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі. Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, просить в ході апеляційного розгляду дослідити: протокол огляду місця події від 15.03.2021, проведеного в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_10 ; слідчий експеримент з участю ОСОБА_8 ; висновок додаткової судово-медичної експертизи № 888/20 від 14.06.2021; висновок експерта № 57 від 16.06.2021, а також допитати експерта ОСОБА_11 .

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а вирок суду винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Аргументуючи свої апеляційні вимоги, вказує на те, що від початку досудового розслідування та протягом його проведення ОСОБА_8 надавав відмінні між собою покази, щодо обставин події злочину, обставин боротьби із сином та обставин утворення тілесних ушкоджень у останнього, що спростовується показами свідків та суперечать висновкам експертиз.

Дані покази, ОСОБА_8 змінював і під час судового слідства, зокрема під час дослідження висновку додаткової судово-медичної експертизи № 888/20 від 16.06.2021.

Крім того вказує на те, що судом при винесенні вироку у повному обсязі не викладені показання експерта ОСОБА_11 , який зазначив, що дальність пострілу не перевищувала 1,5 метра, проте не було зазначено мінімальну відстань між мішенню та дулом обрізу мисливської зброї, яка становила 1 метр, що повністю спростовує показання ОСОБА_8 та суттєво вплинуло на рішення суду. Про відстань, що була між обвинуваченим та потерпілим під час пострілу, також вказує і кучність отриманих ОСОБА_10 ушкоджень.

Окрім зазначеного, прокурор звертає увагу суду на те, що враховуючи намагання ОСОБА_8 звинуватити ОСОБА_12 у смерті сина, відсутності його ДНК на зброї та наявності на зброї ДНК потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений мав можливість стерти свої біологічні сліди зі зброї та накласти сліди сина.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Богунського районного суду в частині обвинувачення його та призначення йому покарання за ч.1 ст. 119 КК України скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати його невинуватим за ч.1 ст. 119 КК України та виправдати.

Вважає вирок суду, в частині засудження його та призначення йому покарання за ч.1 ст. 119 КК України, незаконним і необґрунтованим, а висновки суду в цій частині упередженими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, посилаючись при цьому на окремі норми кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що сторона обвинувачення не надала, а суд не дослідив допустимих і достовірних доказів, які беззаперечно підтверджують наявність в його діях вини та ознак об`єктивної і суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Вказує на те, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що саме він здійснив постріл у напрямку сина, який влучив в ділянку розташування життєво-важливих органів останнього. Також апелянт стверджує, що на спусковий гачок обрізу рушниці він не натискав та на ньому відсутні його відбитки пальців, його вини у смерті сина немає, а подія є нещасним випадком та зазначає, що в судовому засіданні він надав правдиві покази, які узгоджуються із матеріалами справи.

Посилаючись на висновки експертиз № СУ-19-21/15642-БД від 16.06.2021 та № СЕ-19/106-21/3054-БЛ, зазначає, що ні його син, ні він, на спусковий механізм обрізу рушниці не натискали, а постріл міг відбутися без натискання на спусковий гачок обрізу, про що він неодноразово вказував в судовому засіданні та підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 .

Також обвинувачений ОСОБА_8 звертає увагу суду на те, що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 зазначив, що при затриманні особисто оглядав ОСОБА_8 , останній скарг не висловлював, жодних тілесних ушкоджень у нього не було та пояснив, що від удару прикладом, а потім пострілом мала бути віддача, у зв`язку із чим відбувається набряк м`яких тканин, який може тривати від трьох до шести годин, а при умові, що грудна клітка близько прилягає до кістки, відбувається стискання м`яких тканин, то в такому випадку має бути набряк, якого не можливо не побачити.

Однак, на думку ОСОБА_8 , суд з незрозумілих для нього причин, не взяв до уваги інші покази та роз`яснення експерта ОСОБА_14 , який повідомив, що при проведенні огляду осіб, що затримані, у особи запитують, чи має дана особа якісь скарги, чи має якісь ушкодження, проте, якщо особа не висловлює будь-який скарг, то її ретельний огляд не проводиться.

Обвинувачений зазначає, що на момент огляду його при затриманні, він керуючись ст. 63 Конституції України, та враховуючи поведінку працівників поліції, відмовився від будь-яких пояснень, ні про що з особою, що його оглядала, не говорив і нічого їй не повідомляв, а тому фактично ретельно його ніхто не оглядав.

Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що суд першої інстанції також не звернув уваги та не врахував інші покази експерта ОСОБА_14 , який пояснив, що час та прояв видимих тілесних ушкоджень залежить не лише від грудної клітки, а й від розміру площини прикладання сили, що не досліджувалось при проведенні експертизи, від підшкірного жирового шару, волосяного покрову на грудній клітки, одягу, у який була одягнена особа, від тканини, з якої було виготовлено одяг та від товщини одягу, що на думку обвинуваченого, суттєво вплинуло на висновки суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора та доповненнях до них, обвинувачений ОСОБА_8 просить вищевказану апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, як необґрунтовану та безпідставну.

Окрім того, на адресу Житомирського апеляційного суду також надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора від потерпілої ОСОБА_15 , в якій вона просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, розгляд справи проводити без її участі у зв`язку із станом здоров`я.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу останнього та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_7 який підтримав подану ним апеляційну скаргу та висловилися проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції даних вимог дотримався.

Обвинувальний вирок ухвалено компетентним судом, без порушення норм процесуального права, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 119 КК України доводиться наступними, дослідженими в суді першої інстанції доказами:

- наданими в судовому засіданні поясненнями експерта ОСОБА_14 , який зазначив, що рана на руці загиблого, за обставин, на які вказував обвинувачений під час слідчого експерименту, не могла утворитися. Зазначена рана є продовженням ранового каналу на грудній клітці. Зазначив, що сам особисто оглядав обвинуваченого, останній жодних скарг не висловлював і жодного тілесного ушкодження у нього виявлено не було. Крім того, зазначив, що від удару прикладом, а потім після пострілу мала бути віддача, тобто не одиничний, у зв`язку з чим відбувається набряк м`яких тканин, потім почервоніння та синюшність. Первинна стадія - може тривати від трьох до шести годин. Якщо грудна клітка близько прилягає до кістки, відбувається стискання м`яких тканин, в такому випаду має бути набряк, якого не можливо не побачити;

- наданими в судовому засіданні поясненнями експерта ОСОБА_13 , який вказав, що шляхом проведення експериментів, встановлено, що з лівого ствола, з вимкнутим запобіжником, можливо здійснити постріл без натискання на спусковий гачок. При проведенні експертизи було виявлено, що ударний механізм, який знаходиться з лівого ствола, розташований в лівій замкнутій точці, має дефекти, та знос від частого використання. Застосовано декілька дій при експерименті і постріл відбувся тільки після ударів молотком по окремих частинах обрізу, тобто має бути значна сила прикладання. Зазначив, що постріл можливо було здійснити шляхом натискання на спусковий гачок пінцетом, а також можливий постріл без натискання на спусковий гачок за обставин, які зазначає обвинувачений, а саме удари, із значним прикладанням сили, обухом об грудну клітку людини;

- наданими в судовому засіданні поясненнями експерта ОСОБА_11 , який вказав, що під час розрахунку відстані з якої був здійснений постріл, враховувалися пошкодження на одежі, на тілі загиблого. Так, під час проведення експертизи було встановлено відсутність кіптяви на шкірі та її окрас, а саме шкіра мала яскраво-червоний колір, у зв`язку з чим проводилися дослідження впритул та на відстані 1 м.,1,5 та 2 м. Під час якого встановлено, що постріл був здійснений в межах, що не перевищувала 1,5 м., а не впритул;

- протоколом огляду місця події від 15.03.2021, згідно якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Виявлено труп ОСОБА_10 з ознаками насильницької смерті у вигляді вогнепального поранення грудної клітки та на кисті лівої руки. Виявлено кров на підлозі, кріслі, телевізорі, дошці, рушникові, на підошві гумових тапочок, краплі крові на простирадлі, застеленого на дивані, а також в іншій кімнаті виявлено обріз мисливської рушниці 16 калібру із видаленим маркуванням в якому виявлено дві стріляні гільзи 16 калібру з маркуванням «ТАХО». На стіні ліворуч від входу виявлено два отвори округлої форми, в яких знаходились предмети з металу. До протоколу додано ілюстративну таблицю (т.1, а.с. 102-127);

- протоколом огляду трупа від 15.03.2021, згідно якого на тілі ОСОБА_10 виявлено нашарування РБК, рану 6х4 см з дефектом тканини по нижньо-лівому краю осадження до 1 см та по задній поверхні, та частково зовнішні з переходом на тил кісті рана 5,6х4 см, глибиною 1,7 см з дефектом тканини, на спині дві рани 0,7х0,6 см та 1,4х0,9 см та 5-ть бургистостей на шкірі кісткової щільності, при розтині якої виявлено 5-ть інородних тіл сірого металу сферичної форми, крововилив. Також виявлено та вилучено одяг останнього. (т.1, а.с. 134-138);

- протоколом затримання особи від 15.03.2021, згідно якого, під час обшуку під час затримання ОСОБА_8 вилучено куртку світло-зеленого кольору, кофту темно-зеленого кольору з нашаруванням речовин бурого кольору на передній частині, а саме нашарування у вигляді плям розмірами від 0,2-0,3 до 0,5 см, джинси синього кольору з ременем шкіряним чорного кольору, на яких, на передній лицевій частині по всій площі виявлені нашарування речовини бурого кольору переважно округлої форми діаметром від 0,1 см до 1 см, мають ознаки бризг (т.1, а.с. 140-147);

- висновком експерта № 274 від 15.03.2021 року, згідно якої на трупі ОСОБА_10 виявлено: рану на передній поверхні грудної клітки дещо вліво від серединної лінії, яка продовжується рановим каналом з ушкодженням 3,4,5-го ребер зліва, серцевої сорочки стінки лівого шлуночка, лівого головного бронху, лівої легеневої вени, легеневої тканини, верхньої частки лівої легені, пристінкової та легеневої плеври, а також м`яких тканин по ходу ранового каналу; крововилив в м`які тканини спини та дві вихідні рани. Даний комплекс ушкоджень утворився одномоментно від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які мали значну кінетичною енергією (пробивна дія) та додаткових факторів пострілу, внаслідок одиночного, дробового, вогнепального поранення, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; рану на кисті лівої руки, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, що діяли із значною силою тангенційно (по дотичній), має ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку із настанням смерті не знаходиться, утворилася незадовго до настання смерті. Враховуючи характер (яскраво-червоне, жолобоподібне дно) та локалізацію (кисть руки) рани, можна вважати, що вона є продовженням ранового каналу на грудній клітці, за умови розміщення кисті таким чином, щоб їх вісі співпали. Враховуючи те що на рані передньої поверхні грудної клітки є мінус тканина, її стінки яскраво-червоні, дані медико-криміналістичної експертизи - вхідним вогнепальне та утворилось в результаті вогнепального пострілу, в підшкірно-жировій клітковині передньої поверхні грудної клітки виявлено пластиковий контейнер вважає, що рана на передній поверхні грудної клітки є вхідним вогнепальним пораненням. рановий канал проходить спереду назад, дещо справа на ліво (спереду на 2,5 см від серединної, ззаду на 7 см від серединної) та дещо знизу вгору (спереду на 138 см від підошвової поверхні стоп, ззаду на відстані 142 см від підошвової поверхні стоп). Смерть ОСОБА_10 настала від вогнепального поранення грудної клітки, яке ускладнилося гострою крововтратою, про що свідчать дані отримані при дослідженні трупа в морзі - наявність тілесних ушкоджень: рідка кров із згортками в лівій плевральній порожнині; кров в лівому бронху та трахеї; кров в ротовій порожнині; нашарування крові на шкірі та одязі; відсутність крові в порожнині серця та великих судинах; крововилив на внутрішній поверхні серця; слабко вираженні та острівчасті трупні плями (т.1. а.с. 184-187);

- висновком експерта № 379 від 15.03.2021, згідно якого, у громадянина ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не виявлено. (т.1, а.с. 188);

- висновком експерта №КСЕ-19/106-21/3638 від 30.04.2021, згідно якого на наданих на дослідження кофті (об`єкти №1.1-1.4) та джинсах (об`єкти №2.1-2.8), вилучених у ОСОБА_8 виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 . На лицевій поверхні кофти вилученій у ОСОБА_8 виявлено продукти пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху: мікрочастинки пороху. На поверхні штанів вилучених у ОСОБА_8 у межах чутливості використаних методів дослідження, речовин які можна віднести до продуктів пострілу не виявлено. На наданих для дослідження штанах (джинсах), які вилучені у ОСОБА_8 , можливо встановити механізм утворення нашарувань речовин бурого кольору, які утворені внаслідок розбризкування. На наданій для дослідження кофті, встановити механізм утворення нашарувань речовини бурого кольору не можливо, у зв`язку з особливістю слідовідображення (т.1, а.с.190-202);

- висновком експерта №СЕ-19/106-21/3478-ФХВР від 16.04.2021, згідно якого встановлено, що на поверхні марлевого тампона, яким проведено протяжку через правий та лівий канали ствола обрізу двоствольної мисливської гладкоствольної рушниці моделі «Иж-Б-46», 16-го калібру, серія та номер екземпляру якої « НОМЕР_1 », виявлено продукти пострілу нітроцелюлозного (бездимного, основного) пороху (т.1 а.с.204-212);

- висновком експерта №СЕ-19/106-21/3054-БЛ від 25.03.2021, згідно якого обріз мисливської рушниці 16 калібру з видаленими маркуваннями, який був вилучений 15.03.2021, в ході проведення слідчих дій, за адресою: АДРЕСА_1 , є нестандартною вогнепальною зброєю-обрізом двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ИжБ-46», 16-го калібру, серія та номер екземпляру якої « НОМЕР_1 ». Зброя виготовлена шляхом перероблення самооборонним способом двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «Иж-Б-46», 16-го калібру, серія та номер екземпляру якої « НОМЕР_1 », яка була виготовлена промисловим способом на Іжевському машинобудівному заводі в колишній державі- СРСР (нині територія РФ). Зброя придатна до проведення пострілів на ураження цілі рушничними патронами 16 калібру. З наданого для дослідження обрізу з ввімкнутим запобіжником - неможливо провести постріли без натискання на спускові гачки, а з вимкнутим запобіжником, можливо провести постріл без натискання на спусковий гачок з лівого ствола, по причині не точної підгонки при виробництві та зношеності деталей ударного механізму лівого замка, а саме недостатнім зачепом бойового взводу курка та зуба шептала. Два патрони, стріляні гільзи від яких надані для дослідження були відстріляні з наданого для дослідження обрізу двоствольної мисливської гладкоствольної рушниці моделі «Иж-Б-46», 16-го калібру, серія та номер екземпляру якої « НОМЕР_1 »: один патрон з правого ствола (стріляна гільза з осередками окислення металу), а другий патрон з лівого ствола обрізу (т.1. а.с. 214-228);
- висновком експерта №СЕ-19/106-21/3233-ФХВР від 31.03.2021, згідно якого, на змивах з правої руки ОСОБА_8 виявлено продукти пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху (т.1, а.с.230-250);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №888/20 від 14.06.2021, згідно якої, у ОСОБА_8 15.03.2021 о 22 год. 00 хв будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, хоча під час слідчого експерименту він вказує, що ОСОБА_10 ударив його прикладом обрізу в ділянку грудної клітки із значною силою (він відчув біль). Також, зразу після удару пролунав постріл, а отже повинна була бути віддача (удар прикладом) в грудну клітку. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: рану на передній поверхні грудної клітки дещо вліво від серединної лінії, яка продовжується рановим каналом з ушкодженням 3, 4, 5-го ребер зліва, серцевої сорочки стінки лівого шлуночка, лівого головного бронху, лівої легеневої вени, легеневої тканини, верхньої частки лівої легені, пристінкової та легеневої плеври, а також м`яких тканин по ходу ранового каналу; крововилив в м`які тканини спини та 2 вихідні рани. Даний комплекс ушкоджень утворився одномоментно від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які мали значну кінетичною енергією (пробивна дія) та додаткових факторів пострілу, внаслідок одиночного, дробового, вогнепального поранення. Дані ушкодження могли утворитися в термін та за обставин на які вказує ОСОБА_8 під час слідчого експерименту за його участю, а саме 15.03.2021 року під час другого пострілу із обрізу мисливської рушниці «в цей час відбувався постріл, який потрапив в грудну клітку синові». Рану на кисті лівої руки, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, що діяли із значною силою тангенційно (по дотичній) та враховуючи характер рани (яскраво-червоне, жолобоподібне дно, краї не співставляються - «мінус тканина»), можна вважати, що вона утворилася внаслідок вогнепального поранення. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказує нате, що під час першого пострілу ОСОБА_10 пінцетом, який тримав в лівій руці пробував нанести йому удар по його правій руці, якою він тримав обріз. При цьому ствол знаходився справа від тіла ОСОБА_10 , що виключає можливість утворення даної рани під час першого пострілу. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказує на те, що під час другого пострілу ОСОБА_16 правою рукою тримав на стволі, а ліву руку поклав на колодку чи біля неї, що виключає можливість утворення даної рани під час другого пострілу. Тобто під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 вказує такі обставини, при яких рана на лівій руці ОСОБА_10 не могла утворитися, (т.2, а.с. 23-26);

- висновком експерта № 57 від 16.06.2021, згідно якого, у трупа ОСОБА_10 виявлено: вогнепальне картечне поранення передньої поверхні грудної клітки з наявністю вхідного отвору на передній поверхні грудної стінки дещо зліва від серединної лінії, раневого каналу, що проходить спереду назад, дещо справа наліво та знизу вгору, з ушкодженням третього, четвертого, п`ятого ребер зліва, серцевої сорочки, стінки лівого шлуночка, лівого головного бронху, лівої легеневої вени, лівої легені, пристінкової та легеневої плеври та двох вихідних отворів задньої поверхні тулуба; дотичне вогнепальне поранення лівої кисті. Виявлені ушкодження утворилися від дії снаряду, що був випущений при одному пострілі з наданої на експертизу вогнепальної зброї. На футболці постраждалого ОСОБА_10 виявлено наскрізне пошкодження, яке розташовується на передній поверхні виробу у верхній частині, дещо зліва. За своєю характеристикою дане пошкодження являється вхідним вогнепальним та утворилося в результаті одноразового пострілу з вогнепальної зброї внаслідок компактної дії снаряду. Пошкодження на футболці співпадає з ушкодженням на грудній клітці ОСОБА_10 . Враховуючи результати проведених експериментальних пострілів з наданої на експертизу вогнепальної зброї, можна стверджувати, що постріл був здійснений в межах, що не перевищувала 1,5 метра від дульного зрізу зброї до мішені. Снаряд випущений при пострілі входив в грудну клітку спереду назад, дещо справа наліво та знизу вгору по відношенню до вертикальної та горизонтальної площини тіла. В момент здійснення пострілу, потерпілий був повернутий до дульного зрізу зброї передньою поверхнею грудної клітки, незалежно від того, в якому положенні тіла він знаходився (т.2, а.с. 28-34);

- висновком експерта №СЕ-19-21/15642-БД від 18.06.2021, згідно якого встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин виявлених у вирізках зі штанів, вилучених у ОСОБА_8 та вирізках з кофти, вилученої у ОСОБА_8 , які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . При цьому також встановлено генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у змиві із руків`я, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для подальшої ідентифікації непридатні. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві із спускових гачків, не встановлювали у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даному об`єкти, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами (т.2. а.с. 37-52);

- висновком експерта №СЕ-19-21/9245-БД від 21.04.2021, згідно якого, генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у змиві внутрішньої поверхні цівки, змиві із цівки, змиві із прапорця для перелому стволів, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (т.2, а.с. 145).

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні вбивства з необережності підтверджується наданими під час судового розгляду справи показами обвинуваченого, згідно яких постріл з обрізу рушниці в потерпілого ОСОБА_10 відбувся під час суперечки останнього з обвинуваченим при намаганні обидвох відібрати обріз один у одного, а також тим, що одразу після події, обвинувачений одразу ж викликав швидку допомогу.

Враховуючи вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.119 КК України, по фату вбивства з необережності потерпілого ОСОБА_10 є належними та обґрунтованими.

Вимоги прокурора про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, на думку апеляційного суду, є безпідставними виходячи з наступного.

Статтею 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі непрямого умислу, передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Вбивство з необережності, як і умисне вбивство за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачила можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, розмежування умисного вбивства і вбивства з необережності здійснюється за суб`єктивною стороною цього злочину, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, а також усвідомлення особою характеру вчиненого діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.

Враховуючи вищезазначене, покази обвинуваченого, висновки експертиз, роз`яснення експертів та поведінку обвинуваченого після події злочину, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на вчинення умисного вбивства, оскільки обвинувачений не усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та не передбачав його суспільно небезпечних наслідків, однак, в діях обвинуваченого наявна вина у формі необережності, зокрема у вигляді злочинної недбалості, з мотивів, що останній повинен був і міг передбачити, що недбале поводження зі зброєю може призвести до отримання потерпілим тілесних ушкоджень, в результаті чого настала смерть потерпілого.

Що стосується вимог прокурора про дослідження протоколу огляду місця події від 15.03.2021, проведеного в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_10 , слідчого експеримент з участю ОСОБА_8 , висновку додаткової судово-медичної експертизи № 888/20 від 14.06.2021, висновку експерта № 57 від 16.06.2021, а також допиту експерта ОСОБА_11 , апеляційний суд вважає дані вимоги безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що суд першої інстанції оцінив з точки зору належності, допустимості та достовірності усі докази, як того вимагають зазначені вище положення ст.ст.94, 370 КПК України, а тому апеляційний суд не вбачає необхідності повторного їх дослідження.

З приводу апеляційних доводів прокурора про неодноразову зміну показів ОСОБА_8 щодо події злочину, обставини боротьби із сином та обставин утворення тілесних ушкоджень останньому, повідомлені обвинуваченим, то дані покази належним чином дослідженні під час судового розгляду та їм надана належна оцінка.

Зокрема, суд першої інстанції критично оцінив доводи ОСОБА_8 та розцінив їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Щодо доводів прокурора, про те, що судом першої інстанції було проігноровано покази експерта ОСОБА_11 , щодо мінімальної відстані в 1 метр між дулом обрізу рушниці і потерпілим, то вони також є безпідставними.

Згідно аудіозапису фонограми судового засідання від 31.01.2022, експерт ОСОБА_11 на запитання прокурора щодо мінімальної відстані між дулом обрізу та потерпілим пояснив, що мінімальної відстані, як такої, і не буде, оскільки на футболці потерпілого було встановлено певний розмір ушкодження, яке утворено внаслідок влучання снаряду. Ці дані порівнювались з експериментальними тканинами, при тестових пострілах, на 1 метр була замала область розсіювання, а на 2 метри була завелика тому було зроблено висновок про те, що мінімальна відстань не перевищує 1,5 метри. Для об`єктивності встановлення найменшої відстані потрібні були б такі самі патрони, вистріли б мали проводити від 1 до 1,5 метра у діапазонах по 10 см, щонайменше по три вистріли, у такому випадку можливо було би зменшити діапазон пострілу між 1 метром та 1,5 метрами, проте таке питання перед експертами не ставилось, однак мінімальна відстань в 1 метр виключається.

Крім того доводи прокурора і про можливість обвинуваченого стерти свої біологічні сліди зі зброї та накласти на неї біологічні сліди свого сини є безпідставними і мають характер припущення, та спростовуються висновком експерта №СЕ-19-21/15642-БД від 18.06.2021 згідно якого, генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у змиві із руків`я зброї, є змішаними та містять генетичні ознаки більше двох людей проте подальшій ідентифікації не підлягають.

Висновком експерта №СЕ-19-21/9245-БД від 21.04.2021., встановлена наявність генетичних слідів крові і клітин, що збігаються із генетичними ознаками крові ОСОБА_10 , виявлених у змиві внутрішньої поверхні цівки, змиві із цівки та змиві із прапорця для перелому стволів.

Вищезазначене в сукупності вказує на те, що зброя могла належати потерпілому ОСОБА_10 та не доводить, що зброя належала обвинуваченому.

В зв`язку з вищевказаним, підстав для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України не встановлено.

Що стосується апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 , то вони також є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Об`єктивною стороною вбивства з необережності є: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
Із суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинено внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості. Вид необережної вини на кваліфікацію злочину не впливає. Проте його встановлення є необхідним для оцінки ступеня суспільної небезпечності вчиненого, а також для правильного відмежовування даного злочину від умисного вбивства і випадкового спричинення смерті.
Вбивство через необережність внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від вбивства з непрямим умислом, коли винний, передбачаючи можливість настання смерті, свідомо її допускає. При цьому винний усвідомлює можливість настання смерті потерпілого в даному випадку від його поведінки, не бажаючи разом із тим злочинного наслідку або байдуже ставлячись до його настання.
При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю.
Вбивство через необережність слід відмежувати від випадкового заподіяння смерті (казусу), коли особа, що заподіяла смерть потерпілому, не передбачала настання смерті потерпілого від своїх дій (бездіяльності) і за обставинами справи не повинна була або не могла цього передбачати.
Тому, враховуючи вищезазначене, висновки експертиз, зокрема експертизи № СЕ-19/106-21/3054-БЛ, згідно якої, з лівого ствола рушниці, з вимкнутим запобіжником, можливо було зробити постріл без натискання на спусковий гачок, роз`яснення експертів, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його поведінку після події злочину, пояснення свідків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_8 мають ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК України, що полягає у вбивстві внаслідок злочинної недбалості, оскільки останній повинен був і міг передбачати, що недбале поводження зі зброєю під час штовханини та перетягування зброї може призвести до отримання потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, внаслідок яких останній помер.
Окрім того, згідно висновка експерта № 379 від 15.03.2021, при судово-медичній експертизі по факту спричинення обвинуваченому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, останній заперечив тілесні ушкодження та за медичною допомогою не звертався.
Зі слів самого ОСОБА_8 , у день події злочину він перебував у шоковому стані, від спілкування з працівниками поліції та надавати будь-які пояснення відмовився, тому ретельний огляд на наявність тілесних ушкоджень йому ніхто не проводив.
Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_14 пояснив, що сам особисто оглядав ОСОБА_8 , який жодних скарг не висловлював і жодних тілесних ушкоджень у нього виявлено не було.
Тому, твердження ОСОБА_8 про те, що постріл, в результаті якого настала смерть потерпілого, відбувся після удару обухом рушниці в грудну клітку обвинуваченого, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини справи, дав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, як про те просять в своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду міста Житомира від 18 лютого 2022 року, щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.119 КК України без зміни.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: