н/п 1-кп/953/358/22
"13" травня 2022 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Безручки Полтавського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.
Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України .
Обвинувачений та захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, зазначаючи, що ризики не доведені, просили обрати запобіжних захід у вигляді домашнього арешту.
При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема що ОСОБА_5 здійснив замах на вбивство ОСОБА_6 із застосуванням сокири-молота, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя людини, що у відповідності до ст.3 Конституції України є однією із найвищих соціальних цінностей в Україні.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду.
Ризики передбачені п.п. п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведені.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у скоєні злочину, його вік, репутацію, відсутність роботи та міцних соціальних зав`язків, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленому ризику.
Враховуючи, що ОСОБА_5 звинувачується, у вчинені кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України з урахуванням обставин справи, не визначає йому розмір застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183,184, 331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін, продовживши строк цього запобіжного заходу у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, без визначення розміру застави, тобто до 11.07.2022р.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особі, яка перебуває під вартою, - з моменту отримання копії шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Встановити строк дії ухвали з 13.05.2022р. по 11.07.2022р.

Повний текст виготовлений 16.05.2022р.

Суддя ОСОБА_1