Справа № 590/442/22
Пров. № 1-кп/590/117/22

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2022 Ямпільський районний суд Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з - ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області об`єднане кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ст.185 ч.4, ст.125 ч.1 КК України, суд

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
17 червня 2022 року близько 19:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку, в якому проживає, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс удар в грудну клітину кулаком, двічі вдарив по правій руці кулаком та з силою руками стискав руки ОСОБА_5 , в результаті чого ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №40 від 20.07.2022 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців в проекції верхньої третини грудини, на передній поверхні правого плеча в середній третині, на передній поверхні в нижній третині правого передпліччя, на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині.
Тілесні ушкодження у вигляді синців по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.).
Крім того, 05 липня 2022 року близько 10:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , під комодом у кухні вказаного будинку виявив жіночий гаманець, який належить ОСОБА_6 та в той момент вирішив здійснити крадіжку грошей з вказаного гаманця.
З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 відкрив вказаний гаманець та виявив в ньому грошові кошти на загальну суму 1500 грн. купюрами по 500 грн. кожна.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (продовженого Указом Президента України № 341/2022 від 23.05.2022 з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб), викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою номіналом в 500 грн.
В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що йому суть обвинувачення зрозуміла, обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підтвердив факт скоєння ним крадіжки 500 грн. однією купюрою з гаманця потерпілої ОСОБА_6 .. Про введення режиму воєнного стану на всій території України знав. Причини скоєння пояснити не зміг.
Вину у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України також визнав повністю та показав, що дійсно 17 червня 2022 року близько 19:00 год. він, перебуваючи у будинку, де мешкає, під час конфлікту зі своєю матірю спричинив їй тілесні ушкодження наступним чином: наніс удар в грудну клітину кулаком, двічі вдарив по правій руці кулаком та з силою руками стискав її руки. Причини скоєння також пояснити не зміг. Просив сурово не карати.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу.
За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та його дії суд кваліфікує: за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Так, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує:
Тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України належать до тяжкого злочину /ч.4 ст.185/ та кримінального проступку /ч.1 ст.125/, особу обвинуваченого, його молодий вік /1989 р.н./, стан здоров`я /не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра/, майновий стан, не працює, за місцем проживання характеризуються формально, не одружений, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Судом враховані і конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, вид та суму викраденого, думку потерпілих.
Так, потерпілі в письмових заявах зазначили про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, цивільного позову заявляти не бажають.
Тому, в якості обставин, що пом`якшують його покарання суд визнає: визнання вини, щире каяття.
В якості обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Ураховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Та з огляду на установлені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, позицію потерпілих, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому слід звільнити останнього на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На думку суду, таке покарання є справедливим, буде максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні, соціальній реабілітації та попередженні вчинення ним нових злочинів, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.;
- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, визначивши іспитовий строк один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копі вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1