Справа № 390/431/22
Провадження № 1-кп/390/246/22
УХВАЛА

"20" червня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0000058 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сліди Тиврівського район Вінницької області, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом, проходить військову службу на посаді стрільця помічника гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасника бойових дій, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

24.05.2022 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 до суду подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_5 01.02.2018 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1275 грн. При цьому, штраф було сплачено ОСОБА_5 в день проголошення вироку. Пунктом 2? статті 89 КК України, передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 1 від 23.12.2005 звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України. Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Таким чином, ОСОБА_5 є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок в силу ст. 89 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання є: щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення, що вбачається з обвинувального акту, збитки та шкода вчиненим кримінальним проступком не заподіяна, а тому захисник просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а провадження по справі закрити.
В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання при цьому, зазначив, що ОСОБА_5 систематично вчиняє адміністративні правопорушення, тому щирого каяття він не вбачає.

Заслухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.285, 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається зі змісту пункту 3 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Враховуючи, що на даний час безпосередньо судом усі докази у своїй сукупності не досліджені та суд позбавлений можливості відповідно до вищезазначеної постанови вирішити питання про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та вирішити питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Судом встановлено наявність таких складових дійового каяття як визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Однак, як вбачається з поданих до суду прокурором витягів з інформаційно-комінукаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відносно ОСОБА_5 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, що викликає у суду певний сумнів у щирому каятті останнього.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження, заявлене передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України,ст.ст.284-288, 372,376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження, - залишити без розгляду, як заявлене передчасно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1