БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1157/2021
Провадження № 1-кп/497/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про звільнення від кримінальної відповідальності

25.04.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000266 від 23.06.2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, болгарина за національністю, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 197-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 у період з кінця грудня 2019 року до теперішнього часу (більш точної дати та часу не встановлено), умисно, у 13 метрах від урізу води, у північно-східній частині озера Ялпуг захопив земельну ділянку державної форми власності, що розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, в районі 13 кілометру автодороги сполучення «Болград-Ізмаїл», і яка входить до складу прибережної захисної смуги водоохоронної зони, що встановлюється шириною 100 метрів на берегах річок і навколо водойм уздовж урізу води для великих річок, водосховищ до них та озер.
ОСОБА_4 , діючи усупереч вимогам статей 60, 61, 112, 116, 118, 123-126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, за відсутністю відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи користування земельної ділянки, а також у порушення ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», і у порушення ст.ст. 87-89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних) у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статями передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку на відстані 13 метрів від урізу води, які є землями Державного лісового фонду в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Тополине», земель водного фонду, в межах водоохоронної зони та прибережної захисної смуги в її складі, наступним чином. На зазначеній земельній ділянці він самовільно здійснив будівництво нежитлової, наземної споруди, побутового та промислового призначення, розмірами 4м х 5м, загальною площею 20м2, яку використовував за власними потребами, за відсутності відповідного рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду), чим порушив вимоги ст.ст.60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК, а саме самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в зонах санітарної охорони.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого надав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, яким захисник стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, вперше вчинив не тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, будь-якої шкоди власнику земельної ділянки не заподіяно, всі порушення законодавства усунуто. В зв`язку із малозначністю, в діях ОСОБА_4 лише формально вбачаються ознаки злочину.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, у зв`язку зі зміною обстановки. При цьому обвинувачений пояснив, що повністю зрозумів протиправність своїх дії, в майбутньому аналогічне не повториться, змінив своє життя, займається домашнім господарством з родиною, працює за наймом.
Захисник в судовому засіданні, підтримавши подане клопотання, також пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно усунув порушення вимог ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм, шляхом повернення ділянці місцевості (лісного масиву), на якої 23.06.2021 року органами досудового розслідування оглядом місцевості - земельної ділянки водного розміщення на території Василівської сільської ради Белградського району Одеської області, було встановлено наявність споруди, до первинного стану, що підтверджується актом огляду. Зазначив, що обвинувачений повністю зрозумів протиправність свої дій, змінив своє життя, працює, веде домашнє господарство. Також захисник зазначив, що, окрім іншого, наразі змінилось й життя всієї країни, внаслідок бойових дій на території України, введення воєнного стану, заборони в зв`язку з чим відвідувати ліси, водойми, що також змінило ситуацію.
Прокурор у судовому засіданні, пославшись на наявні у справі докази вчинення кримінального правопорушення та матеріали, що характеризують обвинуваченого з позитивної сторони, не заперечував проти задоволення клопотання захисника, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК та про закриття кримінального провадження.
Вислухавши думку кожного учасника судового засідання, дослідивши надані суду докази та матеріали, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження дійсно підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.197-1 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, враховуючи наступне.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Положеннями ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до приписів ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.48 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Стаття 48 КК України, передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності, що також відображено у правовій позиції ККС ВС у постанові від 04.02.2021 року по справі №953/21593/19. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Відповідно до п.7 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.
Зміна обстановки внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних. політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від військового часу до мирного).
Зміна обстановки може стосуватись як всієї країни, так і окремих територій, населених пунктів, підприємств, установ, організацій. Під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільна небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальне караних діянь у майбутньому.
Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності злочину, тяжкості заподіяної ним шкоди, часу, який сплив з часу вчинення забороненого КК діяння, важливості і значущості обставин, які свідчать про зміну обстановки.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений не судимий, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 197-1 КК України, яке в силу ч. 4 ст. 12 КК є нетяжким злочином, з моменту вчинення якого обвинуваченим не було вчинено будь-якого іншого суспільно-небезпечного діяння, що свідчить про відсутність негативних наслідків від його дій с широкому сенсі.
Судом встановлено, що станом на 05.07.2021 року на ділянці місцевості (лісного масиву), на якої органами досудового розслідування 23.06.2021 року оглядом було встановлено наявність споруди, вздовж озера Ялпуг, на території земель Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, за межами населеного пункту (13 км. автомобільної дороги Болград-Ізмаїл), будь-як споруди відсутні, що підтверджується актом обстеження зазначеної земельної ділянки від 05.07.2021 року з додатками, складеним за результатами обстеження цієї земельної ділянки комісією Василівської сільської ради Белградського району Одеської області, який додається до клопотання.
При цьому суд зазначає, що сам лише факт того, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно усунув порушення вимог ст.60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм, шляхом повернення до первинного стану ділянки місцевості, не є зміною обстановки і ніяким чином не унеможливлює вчинення ним нового злочину і не зменшує його суспільну небезпечність.
Однак, судом враховуються всі встановлені обставини вчиненого обвинуваченим протиправного діяння, мотиви такого вчинення, особу обвинуваченого та обстановка, яка склалась на момент розгляду справи в суді - об`єктивні зміни умов життєдіяльності обвинуваченого, які позитивно і суттєво впливають на нього; соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації.
Матеріали справи не містять будь-якої інформації щодо завдання обвинуваченим будь-якої шкоди скоєним кримінальним правопорушенням жодній особі, чи Державі, чи оточуючому середовищу.
ОСОБА_4 наразі працює по найму, веде домашнє господарство з родиною, проживає в селі с. Каракурт Болградського району, що знаходиться на відстані більше 20 км від місця вчинення кримінального правопорушення, село Каракурт не має поблизу водойм.
Законом України від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Наразі воєнний стан в Україні продовжено до 25 травня 2022 року.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
В зв`язку з цим, в України обмежено права та свободи громадян, зокрема, заборонено відвідувати парки, лісосмуги, ліси, прибережні зони, що дає підстави для висновку про відсутність навіть потенційної необхідності влаштувань на узбіччі озера споруд для відпочинку чи рибалки.
Відтак, враховуючи в сукупності всі обставини справи, суд погоджується з тим, що після вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК, обстановка змінилася таким чином, що вчинене ним діяння вже не є суспільно небезпечним. Крім того, вказані обставини також свідчать і про те, що обстановка навколо обвинуваченого зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину, у зв`язку з чим, його можна визнати таким, що перестав бути суспільно небезпечним.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність та він перестав бути суспільно небезпечним, дав суду свою згоду на закриття кримінального провадження, суд вважає доцільним звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, у зв`язку із зміною обстановки та закрити кримінальне провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст.ст.44, 48 КК України, керуючись п.1 ч.2 ст.ст.284-288 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.197-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.
Кримінальне провадження №0000266 від 23.06.2021 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1