Справа № 465/2714/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/2/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року,

встановила:

оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено покарання 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; у вчиненні злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та призначено покарання - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання та від його відбування у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Відповідно до вироку суду, в липні 2004 року ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, діючи у складі банди, з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах шляхом вчинення озброєного бандитського нападу, зібрали відомості про те, що у будинку АДРЕСА_1 , знаходиться велика сума грошей.
Так, в 2004 році, ОСОБА_6 , під час спільної зустрічі повідомив зазначеним вище особам, про будинок, де за його інформацією знаходиться велика сума грошей та цінне майно.
Після цього, ОСОБА_10 з метою реалізації свого злочинного наміру, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та двома невстановленими слідством особами, розробили детальний план вчинення нападу, на виконання попередньо розробленого та доведеного до відома членів банди плану нападу, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, озброєні невстановленою слідством вогнепальною зброєю, діючи у складі банди, з корисливих мотивів, 1 серпня 2004 року автомобілем марки "Фольксваген-Гольф", під керуванням особи матеріали щодо якої виділено в окреме провадження прибули у м. Винники.
У період з 23 год. 00 хв. 1 серпня 2004 року до 4 год. 00 хв. 2 серпня 2004 року згідно наперед розробленого злочинного плану нападу, розподілу злочинних ролей та за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_10 , будучи озброєним газовим пістолетом, придатним для стрільби гумовими набоями, ОСОБА_9 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, озброєні невстановленою слідством вогнепальною зброєю, одягнуті у саморобні маски, вчинили попередньо спланований напад з корисливих мотивів з наміром заволодіння чужим майном поєднаний із застосуванням психічного та фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих та з погрозами застосування такого насильства. Через вхідні двері незаконно проникнувши у будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, з метою подолання опору з боку потерпілого, позбавлення його можливості викликати правоохоронні органи, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах нанесли численні удари по обличчю та тілу ОСОБА_8 , чим заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також - злам 5-го ребра зліва; звих фаланги 5-го пальця правої руки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості, при цьому наведене насильство було небезпечним для життя та здоров"я потерпілого в момент заподіяння та створило реальну загрозу для його життя в момент застосування. Крім цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи зв`язали руки та ноги ОСОБА_8 липкою стрічкою, а також висловлювали в усній формі погрози вчинити умисне вбивство потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень шляхом застосування наявної вогнепальної зброї, що потерпілий сприймав як справжню та реальну загрозу й небезпеку для його життя і здоров`я.
Обшукавши будинок, ОСОБА_10 подзвонив до ОСОБА_6 та повідомив, що в будинку не виявлено значної суми грошей і де вони знаходяться йому не відомо. Через деякий час приїхав ОСОБА_6 із незнайомою йому особою,який перебував у будинку разом з іншими членами угрупування. Переконавшись , що все цінне майно вони знайшли, всі учасники злочину винесли майно, до автомобіля,який знаходився на значній відстані від будинку і який вони залишили там попередньо поїхали до міста Львова, залишивши потерпілого зв`язаним на підлозі.
В результаті нападу ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи заволоділи наступним майном потерпілого ОСОБА_8 : грошовими коштами в сумі 8 000 доларів США, що згідно інформації управління Національного банку України про курс долара США по відношенню до української гривні станом на 1 серпня 2004 року становить 42 528 грн.; майном потерпілого - мобільним телефоном марки "Нокія" вартістю 1 063, 2 грн.; помповою рушницею німецького виробництва вартістю 3 189, 6 грн.; годинником марки "Шофхайзен" вартістю 5 316 грн.; жіночою шубою вартістю 3 721, 2 грн.; трьома спортивними костюмами вартістю 425, 28 грн. кожен; зимовою курткою вартістю 425, 28 грн.; сонцезахисними окулярами марки "Рейбен" вартістю 531, 6 грн.; джинсами марки "Хуго Босс" вартістю 318, 96 грн.; шторами та фіранками вартістю 100 грн., всього на загальну суму 55 469, 68 грн., яке після вчиненого нападу розділили між собою, а також пошкодили майно потерпілого на загальну суму 2 700 грн.
На вказаний вирок захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляції захисник зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вказали, що в момент вчинення ними нападу на ОСОБА_8 засудженого ОСОБА_6 з ними не було. Вказує, що на досудовому слідстві вони оговорили засудженого, що підтверджується поданими ними заявами до апеляційного суду. Не дав належної уваги суд і показанням свідка ОСОБА_12 , який також стверджував, що оговорив ОСОБА_6 , оскільки на нього чинився психічний та фізичний тиск працівниками УБОЗу, що підтверджується написаною ним власноручною заявою. Зазначає, що 09.12.2004 року ОСОБА_6 був затриманий та поміщений в приймальник-розподільник, під час перебування в якому він був підданий жорстокому катуванню та побиттю. Вважає, що до моменту оформлення його затримання слідчим, яке мало місце 05.01.2005 року, засуджений фактично мав статус підозрюваного. Зазначає, що під час досудового слідства слідчі дії очна ставка та впізнання по голосу були проведені за відсутності захисника, що є підставою для визнання вказаних доказів недопустимими. Крім того, на досудовому слідстві йому не було забезпечено перекладача. Вказує, що слідча дія впізнання по голосу проведена за участю статистів, які недостатньо володіли російською мовою, яка є рідною для засудженого, були одягнені у військову форму, вільно спілкувалися з потерпілим. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в суді показали, що під час проведення впізнання по голосу вони були статистами, в той час, як у протоколі цієї слідчої дії такі зазначені, як поняті. Свідок ОСОБА_15 вказав, що не пам`ятає, щоб він брав участь у певних слідчих діях, однак підпис на протоколі впізнання по голосу належить саме йому. Зазначає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не узгоджується з показами свідка ОСОБА_12 , зокрема, щодо часу прибуття до будинку потерпілого у м. Винники.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляції, прокурора, котрий заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України, яка підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Так, на досудовому слідстві та під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 показав, що 01.08.2004 року він перебував у власному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 23 годині почув з вулиці гавкіт собаки і підійшов до вхідних дверей, відчинивши їх ключем. В цей момент невідома особа з вулиці рвучко потягнула двері на себе і він відчув удар по голові, від якого впав на підлогу. В будинок забігло приблизно 5 осіб, на обличчях яких були маски чорного кольору, а на руках рукавички. Ці особи повернули його обличчям до підлоги та зв`язали руки і очі липкою стрічкою. Далі, невідомі затягли його у кімнату на першому поверсі будинку. Чув як декілька невідомих піднялись на другий поверх будинку. Нападники, які з ним залишились, почали вимагати гроші, при цьому наносили йому удари ногами по тілу та приставляли пістолет до голови. Після цього йому стало погано і особа, яку він потім впізнав на досудовому слідстві, а ОСОБА_10 приніс йому таблетки. Нападники перебували у будинку біля 4-5 годин, обшукували будинок, вимагали у нього гроші. Перебуваючи у будинку вони курили, розпивали спиртні напої, декілька разів виходили у двір та телефонували до когось. В результаті нападу невідомі заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 8000 доларів США, помповою рушницею, на іншими речами на загальну суму понад 2810 доларів США.

Свідок ОСОБА_16 на досудовому слідстві показала, що працювала домогосподаркою в будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_1 . 01.08.2004 року вона працювала до 21-00 год. 02.08.2004 року вона прийшла в будинок потерпілого о 07-00 год. Двері були замкнені на ключ. Вона відкрила двері і побачила потерпілого на підлозі зв`язаним та побитим. Вона його розв`язала і він пояснив їй, що його пограбували.

Даними висновку експертизи № 2153 від 04.08.2004 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені: синець на повіках лівого ока і крововилив в оболонках його, 5 синців та садна на обличчі, синець на правій вушній раковині, 2 садна і крововиливи на нижній губі справа, 4 синці і садно на грудях та на передній черевній стінці, 5 синців на лівому плечі, синець на спині зліва, множинні синці на руках, горизонтально розташовані прямолінійні подряпини в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, множинні синці та садна на кистях та їх пальцях обох рук, 6 саден і синець в ділянці передніх поверхонь колінних суглобів, 2 синці на стегнах, 4 синці на гомілках. При зверненні за медичною допомогою потерпілому було встановлено діагноз: "струс головного мозку, злам 5-го ребра, звих середньої фаланги 5-го пальця правої кисті". Діагноз перелому і звиху підтверджено результатами представлених для проведення експертизи рентгенологічних досліджень грудної клітки та правої кисті. Виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, легких тілесних та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т. 22 а.с. 141-144).

Під час досудового слідства свідок ОСОБА_12 показав, що на початку серпня 2004 року біля 23 години йому передзвонив знайомий ОСОБА_6 та попросив відвезти його у м. Винники. Приїхавши у м. Винники, вони пройшли до якогось будинку. У кімнаті будинку побачив зв`язаного мужчину і трьох осіб, обличчя яких були закриті масками. Побачивши це, відразу вийшов з будинку. Потім до нього підійшов ОСОБА_6 і сказав, що потім все пояснить, сказавши при цьому, щоб нікому нічого не розповідав, бо буде мати проблеми з серйозними людьми (т. 22 а.с. 246-247).

Під час судового розгляду вказаний свідок змінив свої показання та зазначив, що дійсно на початку серпня 2004 року, приблизно о 23 годині йому передзвонив знайомий ОСОБА_6 та попросив відвезти його у м. Винники. Там вони витягнули якусь машину, яка застрягла болоті, і він поїхав додому. Вказав, що раніше йому погрожували працівники міліції та примушували оговорювати ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання свідка ОСОБА_12 спрямовані на уникнення відповідальності підсудним ОСОБА_6 , оскільки факт тиску на вказаного свідка під час досудового слідства не був підтверджений допустимими доказами, з жодними заявами, які б були підставою для порушення кримінальної справи проти працівників міліції в подальшому вказаний свідок не звертався.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час судового розгляду також показали, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення злочину та його на місці події не було. Вказали, що на досудовому розслідуванні вони його оговорили, оскільки на них чинився тиск працівниками міліції.

Зазначені показання, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки факт застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фізичного та психічного насильства під час досудового розслідування не знайшло свого підтвердження, крім того, відповідно до постанови прокурора від 20.09.2005 року відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявами вказаних свідків.

Вина підсудного у вчиненні, інкримінованих йому злочинів, підтверджується і іншими письмовими доказами у справі.

Протоколами явки з повинною ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в яких вони вказують на обставини вчинення злочину, на те, що інформацію про гроші, які можуть бути в будинку ОСОБА_8 вони отримали від ОСОБА_6 , а також що він особисто приїжджав додому до потерпілого, щоб переконатися, що такої суми грошей про яку він говорив всім учасникам розбійного нападу в того вдома не було. (т.22 а.с.159-160).

Даними протоколу очної ставки між ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_12 , згідно якої вказані особи підтвердили свої показання на досудовому розслідуванні, а ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_12 як на особу, що приїжджала у будинок потерпілого з ОСОБА_6 (т. 22 а.с. 248).

Даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , згідно якої перший підтвердив дані раніше показання на досудовому розслідуванні. (т. 22 а.с. 251).

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події, згідно якого ОСОБА_10 розповів про обставини вчинення розбійного нападу на потерпілого та зазначив, що даний злочин запропонував вчинити мужчина на ім`я ОСОБА_17 , прізвище якого на той момент він не знав (т. 22 а.с. 161-167).

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події, згідно якого ОСОБА_9 розповів про обставини вчинення розбійного нападу на потерпілого (т. 22 а.с. 234-236).

Даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких ОСОБА_10 та ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_8 як особу, відносно якої вони вчинили розбійний напад (т. 22 а.с. 201, 267).

Даними протоколів очних ставок між потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , згідно яких останні підтвердили свої показання на досудовому розслідуванні щодо вчинення розбійного нападу на потерпілого (т. 22 а.с. 202-204, 268-270)

Даними протоколу очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , згідно якої останній вказав на ОСОБА_6 як на учасника розбійного нападу на потерпілого (т. 22 а.с. 185-187).

Даними протоколу вилучення, згідно якого на горищі будинку АДРЕСА_2 , вилучено жіночу хутряну шубу та годинник з металу жовтого кольору, які видав ОСОБА_10 (т. 22 а.с. 257) та протоколів пред`явлення предметів для впізнання, згідно яких потерпілий впізнав вказаний годинник та жіночу хутряну шубу, якими заволоділи нападники. (т. 22 а.с. 258, 259.

Даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого ОСОБА_8 по голосу впізнав ОСОБА_6 як особу, що вчинила на нього розбійний напад (т. 22 а.с. 188).

Доводи захисника про те, що вказаний протокол є недопустимим доказом, оскільки статисти були одягнені у військову форму, колегія суддів вважає таким, що значення для кримінальної справи не має, оскільки вказана слідча дія проводилась з метою ідентифікації саме голосу підсудного, як особи, яка вчинила злочин, а не його зовнішності.

Крім того, в судовому засіданні потерпілий показав, що під час вказаної слідчої дії він попросив, щоб текст який зачитувався було повторено двічі, оскільки з першого разу він був не впевнений. Після цього він вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка перебувала у нього вдома під час вчинення злочину. Ствердив, що саме підсудний ОСОБА_6 звернувся до нього зі словами: «Мирон отдай деньги, укажи где тайник, они тебя убьют».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даний факт свідчить про виважене та відповідальне ставлення потерпілого до проведення слідчої дії впізнання по голосу, а не факт того, що він не міг впізнати за першим разом ОСОБА_6 .

Крім того, допитані в процесі судового розгляду свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які були статистами під час вказаної слідчої дії, а також свідок ОСОБА_20 , працівник міліції, який проводив досудове розслідування у вказаній кримінальній справі, заперечили факт підказування потерпілому працівниками міліції, який саме голос належить підсудному ОСОБА_6 .

Тому, колегія суддів вважає доводи захисника з цього приводу безпідставними.

Доводи захисника про порушення права на захист підсудного з огляду на відсутність захисника при проведенні слідчих дій впізнання по голосу, а також очних ставок, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки під час слідчої дії підсудний ОСОБА_6 не заявляв клопотання про призначення йому захисника.

Крім того, він надав номер телефону особи, яка мала укласти угоду з адвокатом, однак такий на слідчі дії не прибув.

Після цього, як вбачається з показань свідка ОСОБА_21 , наданих на досудовому слідстві, останній уклав угоду з адвокатом для підсудного і в подальшому він брав участь у слідчих діях.

Даними протоколу очної ставки між потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , згідно якої перший підтвердив свої показання про обставини вчинення на нього розбійного нападу та впізнав ОСОБА_6 по голосу як особу, що вчинила відносно нього розбійний напад (т.22 а.с. 223-225).

Даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_12 як особу, яка приїжджала спільно з ОСОБА_6 у будинок потерпілого в ході розбійного нападу (т. 22 а.с. 245).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо безпідставності доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_6 на час досудового розслідування не розумів української мови, оскільки згідно з протоколом допиту останнього (а.с.230) в присутності адвоката він показав, що у м. Львові він проживає з 1989 року, українську мову добре знає і розуміє, вміє читати, але погано пише.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заперечення підсудним ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочинів спростовується зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою.

Колегія суддів вважає, що покликаючись на вказані докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 67 КПК України 1960 року за своїм внутрішнім переконанням всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов до правильного висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України 1960 року, які б давали підстави для скасування чи зміни вироку Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

постановила:

вирок Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4