Номер провадження: 11-сс/813/679/22
Справа № 522/446/22 1-кс/522/2815/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000838 від 05 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали до 25 червня 2022 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтували тим, що підозра ОСОБА_9 за ч.2 ст.190 КК України є не обґрунтованою, а також не доведеним є і те, що у даному кримінальному провадженні існує хоча б один з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Сам підозрюваний ОСОБА_9 визнає фактичні обставини викладені в повідомленні про підозру, проте ставить під сумнів обґрунтованість кваліфікації його дій саме за ч.2 ст.190 КК України.

Захисник наголосив, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів.

Також прокурор не довів, що підозрюваний може здійснювати спроби впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування триває вже 10 місяців і всі свідки вже були допитані.

Слідчий суддя не взяв до уваги та не відобразив в ухвалі те, що ОСОБА_9 одружений, має постійне місце проживання та роботи, на утриманні у нього знаходяться двоє малолітніх дітей, що свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти апеляційної скарги захисника, просила залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що на початку 2021 року, більш точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами підприємців, які здійснюють торгівлю на території Приморського району міста Одеси.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , маючи у минулому досвід отриманий під час роботи у Комунальній установі «Муніципальна варта» Одеської міської ради на посаді старшого спеціаліста в галузі масових розважальних заходів, з метою особистого незаконного збагачення, за невстановлених обставинах, разом з невстановленими особами розробили злочинний план.

Згідно спільного розробленого злочинного плану, ОСОБА_9 , мав обрати певну територію міста Одеси, та встановити приватних підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, після чого повідомити, відповідним підприємцям, про те, що він може допомогти їм уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, та надати усний дозвіл, на продовження здійснення ними так званої «стихійної торгівлі» на території міста Одеса, прикриваючи при цьому свою злочинну діяльність невстановленими особами, які ніби відносяться до органів місцевої влади.

Приступивши до реалізації заздалегідь розробленого сумісного плану з невстановленими особами, спрямованого на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом систематичного отримання грошових коштів від підприємців міста які здійснюють торгівлю, ОСОБА_9 , виявив в Приморському районі міста Одеси, раніше невідомого йому громадянина, який здійснював діяльність з продажу кави.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , 11.06.2021 приблизно о 12 год. 30 хв., прибув за адресою: м. Одеса, площа Грецька, напроти будинку № 2 де на протязі тривалого часу здійснює свою торгівельну діяльність з продажу розливної кави ОСОБА_11 , де в усній розмові, поставив перед фактом останнього, що за здійснення ним торгівлі на вказаній точці необхідно сплачувати грошові кошти в розмірі 4 000 гривень щомісячно, на початку місяця, та за сплату цих коштів останньому буде дозволено негласно здійснювати торгівлю кави, окрім того буде вирішено питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, а в іншому випадку останньому змоги працювати не дадуть.

Обміркувавши зазначену пропозицію, ОСОБА_11 не знаючи про злочинний намір ОСОБА_9 , будучи переконаним в тому що йому дійсно не дадуть працювати якщо він не буде платити щомісячну грошову суму в розмірі 4 000 гривень, вимушений був погодився на незаконні вимоги останнього, який діяв у групі з невстановленими слідством особами.

Продовжуючи реалізовувати сумісний злочинний план, заздалегідь домовившись у телефонній розмові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , про зустріч та передачу грошових коштів за усний дозвіл на здійснення торгівлі кавою, та вирішення у подальшому питання щодо не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі 11.08.2021 о 13 год. 10 хв., ОСОБА_9 з метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану спрямованого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння, наслідки його настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного особистого збагачення прибув на автомобілі марки Audi A4, синього кольору, д/н НОМЕР_1 за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 2, де здійснював торгівлю кавою ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_11 з метою вирішення свого питання з приводу надання йому усного дозволу на здійснення торгівлі кави та за вирішення питань щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, підійшов до автомобілю марки Audi A4, синього кольору, д/н НОМЕР_1 розташованого за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 2, за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , який отримав від ОСОБА_11 заздалегідь заготовлені грошові кошти в загальній суму 4 000 гривень вісьмома купюрами по 500 гривень кожна.

Заволодівши шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 000 гривень, ОСОБА_9 , розпоряджався ними на власний розсуд розподіливши їх між учасниками злочину, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність яка вже мала систематичний характер, ОСОБА_9 діючи до заздалегідь сумісного розробленого плану з невстановленими особами, які ніби відносяться до органів місцевої влади, 07.09.2021 о 14 год. 37 хв. заздалегідь домовившись у телефонній ромові між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про зустріч та передачу грошових коштів за усний дозвіл на здійснення торгівлі кавою, та вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі з метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану спрямованого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння, наслідки його настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного особистого збагачення прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював торгівлю кавою ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_11 з метою вирішення свого питання з приводу надання йому усного дозволу на здійснення торгівлі кави та за вирішення питань щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_9 , який отримав від ОСОБА_11 заздалегідь заготовлені грошові кошти в загальній суму 4000 гривень вісьмома купюрами по 500 гривень.

Заволодівши шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 000 гривень, ОСОБА_9 , розпоряджався ними на власний розсуд розподіливши їх між учасниками злочину, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність яка вже мала систематичний характер, ОСОБА_9 діючи до заздалегідь сумісного розробленого плану з невстановленими особами, які ніби відносяться до органів місцевої влади, 02.12.2021 о 13 год. 02 хв. заздалегідь домовившись у телефонній ромові між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про зустріч та передачу грошових коштів за усний дозвіл на здійснення торгівлі кавою, та вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі з метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану спрямованого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння, наслідки його настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного особистого збагачення прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював торгівлю кавою ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_11 з метою вирішення свого питання з приводу надання йому усного дозволу на здійснення торгівлі кави та за вирішення питань щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_9 який отримав від ОСОБА_11 , останньому заздалегідь заготовлені грошові кошти в загальній суму 4 000 гривень чотирма купюрами по 1 000 гривень.

Заволодівши шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 000 гривень, ОСОБА_9 , розпоряджався ними на власний розсуд розподіливши їх між учасниками злочину, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність яка вже мала систематичний характер, ОСОБА_9 діючи до заздалегідь сумісного розробленого плану з невстановленими особами, які ніби відносяться до органів місцевої влади, 12.01.2021 о 09 год. 32 хв. заздалегідь домовившись у телефонній ромові між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про передачу грошових коштів шляхом здійснення переведення грошових коштів на його картку банку «Приватбанк», за усний дозвіл на здійснення торгівлі кавою, та вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі з метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану спрямованого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння, наслідки його настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного особистого збагачення ОСОБА_9 , в смс-повідомленні надіслав ОСОБА_11 номер своєї банківської картки банку «ПриватБанк», а саме: № НОМЕР_2 , на яку останній повинен був перерахувати грошові кошти в сумі 4 000 гривень.

Далі, ОСОБА_11 з метою вирішення свого питання з приводу надання йому усного дозволу на здійснення торгівлі кави та за вирішення питань щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, ОСОБА_9 отримав на свою картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 заздалегідь заготовлені грошові кошти в загальній суму 4 000 гривень сьома купюрами по 500 гривень, однією купюрою 200 гривень, та трьома купюрами по 100 гривень, від ОСОБА_11 через термінал банку «ПриватБанк» перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3.

Заволодівши шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 000 гривень, ОСОБА_9 , розпоряджався ними на власний розсуд розподіливши їх між учасниками злочину, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Продовжуючи реалізовувати сумісний злочинний план, заздалегідь домовившись у телефонній ромові ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , про зустріч та передачу грошових коштів за усний дозвіл на здійснення торгівлі кавою, та вирішення у подальшому питання щодо не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі 02.02.2022 о 17 год. 14 хв., ОСОБА_9 з метою реалізації заздалегідь розробленого злочинного плану спрямованого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння, наслідки його настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного особистого збагачення прибув на автомобілі марки BMW X5, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 за адресою: м.Одеса, площа Грецька, 2, де здійснював торгівлю кавою ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_11 з метою вирішення свого питання з приводу надання йому усного дозволу на здійснення торгівлі кави та за вирішення питань щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі, підійшов до автомобілю марки BMW X5, чорного кольору, д/н НОМЕР_1 розташованого за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 2, за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , який отримав від ОСОБА_11 заздалегідь заготовлені грошові кошти в загальній суму 4 000 гривень вісьмома купюрами по 500 гривень кожна.

Заволодівши шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 000 гривень, ОСОБА_9 , розпоряджався ними на власний розсуд розподіливши їх між учасниками злочину, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, протоколом освідування ОСОБА_9 , протоколом обшуку автомобіля та іншими матеріалами кримінального провадження №0000838 у сукупності.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_9 , оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладені норми процесуального закону вбачається, що один лише факт наявності обґрунтованої підозри не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування особи, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Так, ОСОБА_9 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, а тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на існуванні якого наполягав прокурор, є мінімальним.

Також апеляційний суд враховує, що, відповідно до листа Київської районної адміністрації ОМР ОСОБА_9 займається волонтерською діяльністю у тісній взаємодії з Одеською міською радою та підтримує збройні сили України.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Щодо твердження прокурора про те, що у випадку застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_9 раніше не судимий, а прокурором не було надано доказів про те, що на теперішній час ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності у іншому провадженні.

На думку апеляційного суду, запобігти ризику впливу підозрюваним ОСОБА_9 на потерпілого та свідків можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з ними.

З огляду на викладені обставини, враховуючи наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає, що ризики, на існуванні яких наполягав прокурор під час апеляційного розгляду є мінімальними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованим клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Статтею 410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Апеляційний суд приймає до уваги викладені обставини, які характеризують особу підозрюваного, у зв`язку з чим вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування підозрюваного під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 181, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2022 року, якою до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_9 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки:

1) з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 та зі свідками, визначеними слідчим, прокурором.

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 24.06.2022 включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4