Справа № 632/531/22
провадження № 1-кс/632/39/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 18.06.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20 червня 2022 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000127 від 18.06.2022, правова кваліфікація визначена за ч. 4 ст.185 КК України.

Так, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

При цьому, 15 березня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 21 квітня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 22 травня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 18.06.2022 близько 12.40 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , перебував поблизу продуктового магазину «Біляївський», що розташований поблизу будинку АДРЕСА_2 , де на вхідних дверях магазину побачив чоловічу барсетку, яка на праві власності належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, переконавшись, що його ніхто не бачить, створивши тим самим сприятливі умови для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до вхідних дверей магазину та шляхом вільного доступу рукою зняв з них чоловічу барсетку всередині якої знаходилося наступне майно: мобільний телефон «Хіаоті Яесіті 5 А» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; гаманець чоловічий шкіряний коричневого кольору в якому знаходились водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , технічний паспорт на автомобіль «ВАЗ-2103», р/н: НОМЕР_3 , 1 долар СІЛА, грошові кошти в сумі 800 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 2000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

18.06.2022 о 16.30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст.208 КПК України.

19.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відтак, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і його вина підтверджується певними зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладене слідчим та додав, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років . Є ряд певних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість вчиненого, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окремо наголосив на тому, що вчинення вищевказаного злочину відбулося під час воєнного стану та не взяття його під варту може спричинити ще більшу шкоду суспільству.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що сторона обвинувачення не довела що її підзахисний може бути суспільно небезпечним, бо він має цивільну дружину, тому у разі обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе знаходитися за його фактичним місцем мешкання с. Таранівка Чугуївського району Харківської області.

Слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, слідчого та захисника, дослідивши клопотання та додані письмові докази, слідчий суддя доходить подальшого висновку.

Про скоєння ОСОБА_5 , кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 19.06.2022 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_5 .

Допитаний у той же день підозрюваний, щодо обставин вчинення зазначеного злочину, вину визнав, щиро кається.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому заявник ОСОБА_7 вказав на факт вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме крадіжки його майна; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який показав про обставини вчинення крадіжки його майна; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, що разом з ОСОБА_7 виконував роботу по розвантаженню автомобіля, а в цей час невідома особа вчинила крадіжку сумки ОСОБА_7 , через що останній був змушений звернутися до працівників поліції; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 привіз вантаж, до магазину, що поруч з буд. АДРЕСА_2 . Коли останні проводили розвантаження, невідома особа вчинила крадіжку сумки ОСОБА_7 , через що останній був змушений звернутися до працівників поліції; протоколом огляду місця події від 18.06.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, яким в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 та при проведенні обшуку останнього, при ньому виявлено та вилучено документи на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон, грошові кошти, які ОСОБА_5 викрав; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який зізнався у вчиненні кримінального правопорушення повністю, вину свою визнає, в здійсненому щиро кається.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 18.06.2022 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, просила про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд також переконався, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Окрім цього, суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, відсутність міцності соціальних зв`язків, а саме те, що він, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має дітей.

Відтак, суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_5 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати.

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме - цілодобовий домашній арешт, суд залишає без задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 183 ч.4 КПК України, суд, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, наявності ризиків, репутації останнього, розмір застави не визначає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою відраховувати з 16 години 30 хвилин 18 червня 2022 року.

Термін дії ухвали закінчується 16 серпня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про застосування альтернативного запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1