Справа № 627/330/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутськ кримінальне провадження №0000269 від 07.06.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Качалівка Краснокутського району Харківської області, українки, громадянки України, маючої неповну середню освіту, не військовозобовязаної, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 20.05.2022 року о 13-00 годині прибула до своєї знайомої гр. ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де разом почали вживали спиртні напої. Через деякий час, після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 сп`яніла, їй стало зле і остання пішла відпочивати у спальну кімнату свого домоволодіння. Близько 14-00 години у вказану кімнату зайшла ОСОБА_4 , та помітила у ОСОБА_5 , яка відпочивала на ліжку, в задній лівій кишені штанів грошові кошти, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, веденого в дію Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №62/2022 від 24.02.2022 зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що в кімнаті крім неї та ОСОБА_5 більше нікого не має, у зв`язку з чим її подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_5 , яка спала на правому боці і дістала правою рукою з лівої задньої кишені штанів грошові кошти - три купюри номіналом по 500 гривень кожна, в сумі 1500 гривень. Після чого, ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викрадені нею грошові кошти обернула на свою користь, та розпорядилася ними на свій розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні злочині за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердила. Пояснила, що 20.05.2022 року близько 13-00 години вона прийшла до своєї знайомої гр. ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , принісши з собою пів пляшки спирту, яку разом із потерпілою розпивала. Через деякий час ОСОБА_5 стала себе погано почувати та пішла до кімнати, де лягла та заснула. Пізніше ОСОБА_4 зайшла до кімнати, де відпочивала ОСОБА_5 , та помітивши у неї в кишені штанів гроші, викрала їх, придбавши за них двох поросят на суму 1200 грн. та продукти харчування на суму 300 грн. Зазначила, що з потерпілою примирилася та попросила у неї вибачення, повернула потерпілій викрадені кошти в розмірі 1400 грн., про що надала до суду розписку від потерпілої ОСОБА_5 . Запевнила, що подібної поведінки надалі не допускатиме, попросила вибачення у потерпілої в залі суду, просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що обвинувачену вибачила, претензій матеріального та морального характеру до неї не має, просила суд суворо не карати обвинувачену з огляду на те, що остання має двох малолітніх дітей.

Враховуючи пояснення обвинуваченої та потерпілої, повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також те, що обвинувачена та потерпіла не заперечують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та потерпілої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення - злочину, доказана повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, принесенні вибачення потерпілій, критичній оцінці своєї поведінки та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначила у судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченої, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття), наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченої не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції встановленої ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 /три/ роки, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1