ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 16.02.2022 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2022 року, -
У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області, проживаючого без реєстрації за адресом: АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - запобіжний

ЄУНСС №727/2220/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-сс/822/85/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 26 травня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі з рішенням слідчого судді не згідний, так як слідчим суддею до його підзахисного застосовано найсуворіший запобіжний захід - тримання під вартою та не визначено розмір застави.
Зазначає, що згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилятись від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність.
Вважає міркування слідчого судді абсолютно хибним, яке ґрунтується на одних припущеннях, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б стверджували про те, що його підзахисний буде вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування.
Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має на утриманні хвору матір й троє малолітніх дітей, є годувальником та піклувальником для сім`ї, працює на тимчасових (сезонних) роботах, що є основним джерелом прибутку для його близьких.
Крім того, вказує про те, що сам запобіжний захід - тримання під вартою є не карою за скоєне, а засобом забезпечення виконання зобов`язань, і один тільки факт тяжкості злочину, у скоєнні якого особі повідомлено про підозру не є визначальним фактором і безумовною обставиною застосування даного запобіжного заходу.

Позиції сторін.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених в ній, обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний період доби.
Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог сторони захисту, які є необґрунтованими та доведеним, а ухвалу слідчого судді залишити в силі.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Так, згідно положень ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Встановлено, що 16 лютого 2022 року внесені до ЄРДР за №0000081 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 189 КК України.
Згідно з яким, у серпні 2021 р., ОСОБА_6 перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_9 , дізнавшись про існування у ОСОБА_10 боргу в сумі 192000 грн. перед ОСОБА_11 , вступив з ОСОБА_9 у попередню злочинну змову для вчинення злочину пов`язаного із незаконним заволодінням грошовими коштами у ОСОБА_10 , шляхом вимагання із погрозами фізичного насильства над потерпілим, пошкодженням чи знищенням його майна.
В подальшому, з вересня 2021 р. по 29.03.2022 р., ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з метою доведення свого умислу на вчинення корисливого злочину, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, знищенням та пошкодженням майна потерпілого ОСОБА_10 , вимагали та одержали від нього грошові кошти в сумі 103000 грн..
29.03.2022 р. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30.03.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.
Надані стороною обвинувачення докази, зокрема: протоколи допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколи пред`явлення особи для впізнання; протокол огляду від 28.03.2022 р., згідно якого оглянуто гроші, які будуть використовані під час проведення контролю за вчиненням злочину 29.03.2022 р.; протоколом затримання ОСОБА_6 , у якого виявлено та вилучено кошти, які використовувались під час проведення контролю за вчиненням злочину; постановою про визнання речовими доказами та іншими матеріалами провадження, які на даний час дають достатні підстави вважати підозру висунуту ОСОБА_6 обґрунтованою.
При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України, дослідив та врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, судом враховано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, яке відповідно до ч.6 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. У випадку визнання його винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, яке є безальтернативним.
Окрім того, ОСОБА_6 знайомий з потерпілим, йому достеменно відомі обставини кримінального провадження, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних діянь спрямованих на підвищену суспільну небезпечність, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені обставини давали слідчому судді достатні підстави для висновку про існування таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи не змогли би цьому запобігти.
Посилання сторони захисту в своїй апеляції на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходяться хвора матір й троє малолітніх дітей, в даному кримінальному провадженні не є достатньою підставою для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, аніж фактично обраний, але можуть бути враховані під час розгляду провадження по суті.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість вчиненого кримінально караного діяння та період його вчинення - воєнний стан, який оголошений відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.
У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання більш м`якого забіжного заходу, як про те апелює сторона захисту, зокрема і застосування до підозрюваного застави, т.я. відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, це є дискрецією суду.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, ч.3 ст. 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3