ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1821/22 Справа № 202/1959/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000165 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд наголосив на тому, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 не перебуває, матеріали відсутні, що унеможливлює розглянути клопотання у кримінальному провадженні, яке не перебуває на розгляді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та забезпечити участь обвинуваченої особи у розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу.

Проте, суд зазначив про Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану статтю 615 КПК викладено в редакції, яка в частині 6 ст. 615 передбачає, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що вказана ухвала є незаконною, оскільки в ухвалі зазначено про те, що суд позбавлений можливості розглянути клопотання, проте строк тримання під вартою продовжено.
Вказує на те, що до нього застосовувалась ст. 615 КПК України, а також на те, що прокурор ОСОБА_7 не має відношення до його кримінального провадження.
Крім того, зазначає, що має мати похилого віку, яка перебуває в м. Краматорську та потребує допомоги.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про участь у розгляді справи не надходили, тому враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-IX від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіряючи доводи обвинуваченого, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
Так, відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Краматорського міського суду Донецької області перебував обвинувальний акт № 0000165 щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема з Краматорського міського суду Донецької області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська вірно зазначив про те, що позбавлений можливості розглянути клопотання повно та всебічно у відповідності до положень КПК, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 відсутнє, обвинувачений утримається під вартою, але за Індустріальним судом м. Дніпропетровська не перехований.
Водночас, відповідно до внесених змін до ст..615 КПК України Законом України №2111-ІХ від 03.03.2022 «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану статтю 615 КПК викладено в редакції, яка в частині 6 ст. 615 передбачає, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно враховано вищезазначені положення Закону.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що у судовому засіданні приймав участь прокурор, який не має повноважень, то вони є безпідставними, оскільки вказане клопотання, яке перебуває на розгляді складав та підписував саме прокурор Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_7 , який безпосередньо й приймав участь у судовому засідання
Твердження обвинуваченого про те, що до нього раніше застосовувались положення ст. 615 КПК України є необґрунтованим, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження цього останнім до суду надано не було.
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи обвинуваченого, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6§1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, § 58).
На переконання апеляційного суду, районним судом були враховані всі реальні фактори, які вплинули для проведення судового засідання в умовах воєнного стану, та з врахування відсутності матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом та керуючись ч.5 ст.615 КПК України у редакції закону України №2111-ІХ від 03.03.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», врахувавши закінчення строку дії ухвали суду про тримання ОСОБА_6 під вартою та неможливості розгляду судом першої інстанції питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим кодексом порядку, суд першої інстанції, обґрунтовано дійшов до висновку щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Таке рішення є виправданим на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою, вмотивованою, законною, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000165 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3