печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваної ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000087 від 14 червня 2021 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
22.07.2022 слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 14.06.2021, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000087 від 14.06.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у червні 2021 року ОСОБА_8 , організувала будинки розпусти, для зайняття сутенерством та втягненням кількох осіб у заняття проституцією, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , попередньо змовившись з ОСОБА_3 , яка за розподілом ролей у злочинній діяльності виступали адміністраторами будинків розпусти.

У будинку розпусти, що за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 організувала незаконну діяльність таким чином діючи за попередньою змовою групою осіб залучила адміністраторів, зокрема ОСОБА_3 , яка контролює діяльність дівчат, які знаходяться в приміщенні та на прохання клієнтів-відвідувачів надають послуги сексуального характеру у сумі від 1000 до 2500 гривень. Після домовленості з клієнтом, адміністратори будинків розпусти надають клієнту для вибору повій та вказують вартість надання сексуальних послуг, клієнт після надання йому сексуальних послуг, передає грошові кошти повії, яка в подальшому передає гроші адміністратору.

В кінці зміни адміністратори віддають повіям 50 відсотків зароблених ними грошей, а інші 50 відсотків розподіляються на інших учасників злочинної діяльності.

Так, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 05.01.2022 проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме: контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за результатами якого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (особа щодо якої застосовано заходи безпеки), знаходячись у місті Києві приблизно о 17 годині 00 хвилини, з метою замовлення сексуальних послуг, зателефонував за номером телефону НОМЕР_1 , який розміщений у Всесвітній мережі Інтернет, слухавку взяла адміністратор ОСОБА_3 , яка пояснила, що у їхньому місці розпусти чоловікам надають інтимні послуги за грошові кошти в середньому у розмірі 1500 гривень за годину класичного сексу, а також повідомила, що вони знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_9 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться приміщення в якому розташована сауна «Ізба», де подзвонив в дзвінок, після чого його зустріла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та запросила до середини приміщення, та повідомила про повій, які надають сексуальні послуги, останній обрав дівчину та ОСОБА_3 повідомила що година класичного сексу коштує 1500 гривень та покликала дівчину до кімнати, через декілька хвилин зайшла повія по вказівці останньої.

Зайшовши в кімнату, ОСОБА_9 передав грошові кошти у сумі 1500 гривень та після чого повія надала ОСОБА_9 послуги сексуального характеру.

В подальшому дані грошові кошти були розподілені між учасниками злочину, зокрема з ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у втягненні особи в заняття проституцією та сутенерстві вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 21.07.2022 проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме: контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за результатами якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особа щодо якої застосовано заходи безпеки), знаходячись у місті Києві приблизно о 13 годині 00 хвилини з метою замовлення сексуальних послуг, зателефонував за номером телефону НОМЕР_2 , який розміщений у Всесвітній мережі Інтернет, слухавку взяла адміністратор ОСОБА_3 , яка пояснила, що у їхньому місці розпусти чоловікам надають інтимні послуги за грошові кошти в середньому у розмірі 2000 гривень за годину класичного сексу, а також повідомила, що вони знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

21.07.2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_10 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться приміщення в якому розташована сауна «Ізба», де подзвонив в дзвінок, після чого його зустріла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та запросила до середини приміщення, та повідомила про повій, які надають сексуальні послуги, останній обрав дівчину та ОСОБА_3 повідомила що година класичного сексу коштує 2000 гривень та покликала дівчину до кімнати, через декілька хвилин зайшла повія по вказівці останньої.

Зайшовши в кімнату, ОСОБА_10 , передав грошові кошти у сумі 2000 гривень та після чого повія надала ОСОБА_10 послуги сексуального характеру.

В подальшому дані грошові кошти були розподілені між учасниками злочину, зокрема з ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 , 14.02.1970, підозрюється у втягненні особи в заняття проституцією та сутенерстві вчиненого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останньої вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

- підозрювана ОСОБА_3 , вчинила злочин, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років., розуміючи не відворотність покарання та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_3 , може переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора та суду, тобто існує ризик того, що підозрюваний, тобто існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- на даний час у кримінальному провадженні обставини вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі не встановлені, усі свідки кримінального правопорушення не допитані, а тому підозрюваний може вплинути на останніх з метою зміни їх показів, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 , в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі наддадуть останній можливість фізично та психологічно вплинути на свідків, оскільки остання володітиме інформацією про адреси місць проживання та телефонні номери, що може призвести до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового слідства очевидців події злочину, тобто існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- наразі в ході проведення досудового розслідування не встановлено офіційне місце роботи (органу досудового розслідування не надано жодних документів, які б підвереджували офіційне місце роботи підозрюваного), навчання і відповідно підозрюваний ОСОБА_3 , не має стабільного заробітку та постійного джерела прибутку, також слід врахувати характер вчинення кримінального правопорушення, враховуючи вищевикладене існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ризики не доведені, а підозра не обгрунтована.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

21.07.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

21.07.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Київської області, громадянці України, українці, офіційно не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судиму, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколами проведення НСРД;

- протоколом огляду від 15.09.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду від 15.09.2021;

- протоколом проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 06.01.2022;

- протоколом проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 10.01.2022;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваної від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000087 від 21.09.2022.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання цілодобово: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000087, а саме до 21 вересня 2022 року включно.

Звільнити підозрювану ОСОБА_3 з-під варти у залі суду негайно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної до виконання органу Національної поліції за її місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1