УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 274/672/13-к

провадження № 51-2858ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 червня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі статей 49, 74 цього Кодексу ОСОБА_1 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 червня 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннямита порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2, ч. 3 та ч. 6 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та думка особи,

яка подає касаційну скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того,

до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному засуджений, оскаржуючи, в тому числі, ухвалу апеляційного суду, не наводить доводів на обґрунтування незаконності

чи необґрунтованості зазначеного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Крім того, засуджений ОСОБА_1 , надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження,

що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Окрім вказаного, позиція засудженого є суперечливою, оскільки він вказує

на незаконність оскаржуваних судових рішень, в тому числі, з підстави істотного порушення кримінального процесуального закону, з огляду на що убачає можливим закрити кримінальне провадження після їх скасування.

Також, касаційна скарга не містить обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження з огляду на положення статей 284, 440 КПК України

у їх взаємозв`язку із зазначенням передбачених для того підстав.

Крім цього, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, засуджений у скарзі не зазначає

чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

До того ж, засудженому слід звернути увагу на те, що копії оскаржених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, з огляду на положення

ч. 6 ст. 427 КПК України, він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги

без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 червня 2022 року щодо нього залишити

без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк

з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4