ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі: Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000194 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше судимого 18.03.2021 вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2022 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України та йому призначене покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2021 року, остаточно призначене ОСОБА_6 покарання виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислено з моменту фактичного затримання.

Провадження№11-кп/822/177/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на проведення експертиз на користь держави в сумі 10983 грн. 68 коп.

Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 ,який просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а вирок надто суворим, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку обвинуваченого ОСОБА_6 , у вироку завищена сума викрадених речей, які є металобрухтом з меншою вартістю.

Зазначає, що при винесенні вироку суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини його щире каяття та вчинення злочину у зв`язку зі збігом тяжких матеріальних та сімейних обставин.

Наголошує, що повністю визнав вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, яка не має до нього будь-яких претензій, відшкодував матеріальну шкоду, тому вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства та просить застосувати положення ст. 75 КК України.

Згідно вироку, 23.11.2021 близько 19 год. в с. Зарожани Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_6 через хвіртку проник на територію житлового домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить на правах власності ОСОБА_8 , де за допомогою викрутки відчинив врізний замок та проник до житлового будинку, із якого таємно, повторно, викрав конденсаторну решітку розмірами 87 см. на 44 см. до холодильника марки «SEG» моделі «GN260F», вартістю 350 грн., а також компресор марки «Embraco Aspera», моделі «BPE1111Y» до холодильника марки «SEG» моделі «GN260F», вартістю 740 грн. та газовий (пропановий) балон об`ємом 50 л., виробництва СРСР, вартістю 366 грн. 67 коп.

Цього ж вечора, через короткий проміжок часу ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію єдиного кримінального протиправного наміру, направленого на таємне викрадення майна потерпілої, шляхом перекусу металевих скоб до навісного замка, проник до підсобного приміщення господарсько-побутового призначення, із якого умисно, протиправно, таємно, повторно викрав два газових (пропанових) балони об`ємом 50 л. кожний, виробництва СРСР, загальною вартістю 733 грн. 34 коп.

Цього ж вечора, через короткий проміжок часу ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію єдиного кримінального протиправного наміру на таємне викрадення майна потерпілої із вказаного вище господарства, шляхом віджиму дерев`яних дверей проник до приміщення кухні, із якої таємно, повторно, викрав брухт чорного металу вагою близько 60 кг. вартістю 424 грн. 20 коп. та три алюмінієвих миски діаметром 450 мм. виробництва СРСР, загальною вартістю 480 грн.

Цього ж вечора, через короткий проміжок часу ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію єдиного кримінального протиправного наміру на таємне викрадення майна потерпілої із вказаного вище господарства, шляхом перекусу металевих скоб до навісного замка, проник до підсобного приміщення господарсько-побутового призначення, де із криниці, таємно, повторно викрав занурювальний (глибинний) електричний насос марки «Maliatko», вартістю 373 грн. 33 коп.

Після цього, ОСОБА_6 із викраденим з місця вчинення злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3467 грн. 54 коп.

На апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор подав заперечення із проханням залишити вирок без змін як законний і обгрунтований.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Під час судового розгляду суд досліджував докази у порядку,що встановлений ст.349 КПК України,оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість і не заперечував фактичних обставин провадження.
При цьому судом було роз`яснено обвинуваченому,що у такому разі він буде позбавлений можливості оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав заперечення обставин,які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 КПК України(журнал судового засідання від 17.02.2022 та технічний носій а.с.120-122 т.1)
У апеляційній скарзі обвинувачений не посилався на те,що йому не були роз`яснені районним судом вимоги ст.349 КПК України щодо порядку дослідження доказів та особливостей апеляційного оскарження вироку у такому випадку.
За таких обставин судова колегія не перевіряє вирок суду та доводи обвинуваченого щодо вартості викраденого майна,яку він не оспорював під час судового розгляду,погодившись на дослідження судом доказів у порядку ст.349 КПК України,оскільки вирок районного суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України у цій частині не може бути оскаржений.
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, кількість епізодів злочинної діяльності, тощо).
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд,відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України, є тяжким.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом враховано з`явлення зі зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд зважив також на дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.п.44), позитивно характеризується по місцю проживання (т.1 а.п.41).
Матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 є працевлаштованим чи займається суспільно-корисною діяльністю.

Суд врахував,що обвинувачений раніше вже був судимий за вчинення умисного тяжкого злочину 18 березня 2021 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області та призначене покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Разом із тим, в період іспитового строку ОСОБА_6 вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин.

Викладене свідчить, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став,а застосування вимог ст.75 КК України не було дієвим для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Із врахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ст.185 ч.3 КК України та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення.
Підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання суд не вбачає.
У апеляційній скарзі не наведено обставин,передбачених ст.415 КПК України у взаємозв`язку із ч.2 ст.412 КПК України для призначення нового розгляду у суді першої інстанції,а тому підстав для скасування вироку також немає.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3