Справа № 128/2210/20
ВИРОК
Іменем України

17 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця в режимі відеоконференції між Вінницьким районним судом Вінницької області та Богородчанським районним судом Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000252, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старуня, Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, 31.03.2020 близько 12:00 год., перебуваючи на 239 кілометрі автомобільної дороги М-21, а саме в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, висловив пропозицію службовим особам - поліцейському взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди в сумі 100 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 та поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_8 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу автопатруля «Юнкер 1040»,за допомогою лазерного пристрою вимірювання швидкості «Трукам» здійснювалася перевірка дотримання швидкісного режиму учасниками дорожнього руху на 239 кілометрі автомобільної дороги М-21, а саме в смт. Стрижавка, Вінницького району. У ході вищевказаної перевірки, 31.03.2020 близько 12:00 год., поліцейським ОСОБА_7 виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, вчинене водієм автомобіля марки «Renault» моделі «Magnum», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , у зв`язку із чим інспектором здійснено зупинку зазначеного автомобіля. У подальшому, поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 було роз`яснено ОСОБА_5 причину зупинки автомобіля та запропоновано надати водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП.

В подальшому, в момент, коли поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, складались матеріали про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 , знаходячись в салоні зупиненого автомобіля, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, передав до рук ОСОБА_9 теку з документами в якій знаходилось 100 гривень, тим самим, здійснивши пропозицію та надавши неправомірну вигоду з метою уникнення відповідальності та не складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік свого автомобіля, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, наголосив ОСОБА_10 , що дані 100 гривень він дав для вирішення питання про не притягнення до адміністративної відповідальності, тим самим висловивши пропозицію про надання неправомірної вигоди з метою уникнення відповідальності та не складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочину за пред`явленим йому обвинуваченням вину не визнав. Пояснив, що їхав 31.03.2020 з м. Києва в м. Чернівці, віз продукти, його зупинили працівники патрульної поліції в смт. Стрижавка за перевищення швидкості. До нього підійшов поліцейський та сказав надати посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль, він передав йому портмоне з документами, але не знав, що там були гроші. На питання, чи він хоче кримінал, навіть не зрозумів чому про це говорить поліцейський, бо за перевищення швидкості немає кримінальної відповідальності. Вони розмовляли десь на відстані 1,5 - 1,8 м., так як машина висока і він з машини не виходив. Потім патрульний пішов до службової машини, його не було хвилин 15, тому він сам вийшов з авто та підійшов до патрульного автомобіля. Поліцейський дав йому чек десь на 300 або 400 гривень за перевищення швидкості і сказав, що викликав поліцію за дачу взятки. Звідки в наданих документах взялися гроші він не знає, гаманець він не носить, де хоче, там і кладе гроші. Якби поліцейський одразу сказав, що там гроші, він би їх забрав, поліцейський лише сказав, чи він хоче криміналу, не пропонував забрати гроші, лише сказав щось незрозуміле. А гроші він побачив вже біля патрульної машини, коли напарник патрульного показав ці гроші в портмоне, тоді він лише пожартував про цукерки, сказавши, що «то на цукерки». Але ніхто не казав, що ці гроші можна забрати. Відео розмови на диску він оглядав, бачив розмову, яка відбувалася. Зараз продовжує працювати. Раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності він не притягувався, крім дрібних порушень Правил дорожнього руху. Просив постановити виправдувальний вирок, оскільки він не мав наміру надавати поліцейському неправомірну вигоду, а лише пожартував про цукерки.
Водночас позиція обвинуваченого та захисту про його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, спростовується іншими доказами по справі, дослідженими під час судового розгляду справи.

Так, в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 31.03.2020 до Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти № 1 БУПП у Вінницькій області, сержанта поліції ОСОБА_11 про те, що під час несення служби на автодорозі М21 239 км в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, за порушення правил ПДР було зупинено вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , який за непритягнення його до адміністративної відповідальності пропонував неправомірну вигоду працівнику поліції (а.к.п. 62);

рапорт прийняття та реєстрації заяви від 31.03.2020, згідно якого екіпаж 1040 повідомив, що ОСОБА_5 намагався надати хабаря у розмірі 300 грн (а.к.п. 63);

копію Розстановки сил та засобів роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції з 08:00 год 20:00 год 31 березня 2020 року, згідно якої в складі екіпажу автопатруля «Юнкер 1040» перебували командир взводу № 2 ОСОБА_8 та інспектор ОСОБА_7 , квадрат патрулювання визначено М-21 (а.к.п. 69);

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК №2321705 від 31.03.2020, згідно якої 31.03.2020 поліцейським ОСОБА_7 було притягнуто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 31.03.2020 на 239 км. автодороги М-21 водій, керуючи транспортним засобом, здійснив перевищення швидкості руху в населеному пункті смт. Стрижавка на 27 км/год, рухаючись зі швидкістю 77 км/год, швидкість руху вимірювалась ТС000542, чим порушив п.12.4 ПДР (а.к.п. 70);

лист Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 25.06.2020, згідно якого штраф згідно постанови Серії ЕАК №2321705 від 31.03.2020 сплачений 07.04.2020 (а.к.п. 71);

протокол огляду місця події від 31.03.2020 з фототаблицею, відповідно до якого з 13 год 36 хв. до 13 год. 43 хв. 31.03.2020 було проведено огляд узбіччя автодороги М-21 «Житомир Вінниця» зправа, 239 км, у напрямку м. Вінниці, де в службовому автомобілі в руках сержанта поліції ОСОБА_7 знаходилася тека для водійських документів, в середині якої серед водійських документів знаходилася грошова купюра номіналом 100 грн., № УР0929250, яку було поміщено до паперового конверта, опечатано та скріплено підписами учасників та понятих, за поясненням ОСОБА_7 ці кошти йому пропонував водій ОСОБА_5 за не притягнення до адміністративної відповідальності, на що ОСОБА_5 заперечив та пояснив, що гроші дійсно знаходилися в середині теки з документами, але він їх нікому не пропонував (а.к.п. 72 - 75);

постанову слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 01.04.2020, якою грошову купюру номіналом 100 гривень №УР0929250 визнано речовим доказом та передано до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області до вирішення по суті в суді (а.к.п. 76);

ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2020 про накладення арешту на грошову купюру номіналом 100 гривень №УР0929250, яка перебувала у володінні ОСОБА_5 та вилучена співробітниками поліції 31.03.2020 (а.к.п. 77);

ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2020 про надання дозволу слідчому СВ Вінницького РВП ВВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_12 на тимчасовий доступ до відеозапису із бодікамери, яка перебувала у ОСОБА_7 та яка перебувала у екіпажі «Юнкер 1040», та знаходиться у власності УПП у Вінницькій області, в електронному вигляді в період часу з 11:00 год. по 13:00 год. 31.03.2020 (а.к.п. 78-80);
протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.07.2020 з додатком до нього, згідно яких слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_12 було вилучено відеозапис із бодікамери екіпажу «Юнкер 1040» в період часу з 11:00 год. по 13:00 год. 31.03.2020 (а.к.п. 81 - 82);
протокол перегляду відеозапису від 10.07.2020 та додаток до нього відеозапис із боді-камери поліцейського, де зафіксовано як 31.03.2020 працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_5 , та працівником поліції повідомлено водію про те, що він перевищив дозволену швидкість та висловлено вимогу про надання водієм посвідчення водія для перевірки, на що водій відповів: «Може не карайте», а працівник патрульної поліції повідомляє, що відносно водія буде винесено постанову, також зафіксовано як водій передав працівнику патрульної поліції документи в шкіряній обкладинці коричневого кольору, працівник поліції попередив водія про передбачену кримінальну відповідальність, водій запитав: «За що?», а працівник патрульної поліції в цей момент показує на обкладинку з документами і каже: «За це», водій: «Ну всі ми люди», також зафіксовано, як працівник поліції розгорнув документи та між сторінками виявив фрагмент паперу, схожий на купюру 100 гривень, та закрив документи, при цьому повідомив водію: «Я Вам що сказав? Або забираєте або оформлюємо», на що водій відповів: «Ну будь-ласка, ну що ми не люди», працівник патрульної поліції: «Я Вас попередив? Попередив, чекайте». Далі працівник патрульної поліції прямує до службового автомобіля, повідомляє працівника поліції, який знаходиться в середині автомобіля, що водій надав йому неправомірну вигоду, а працівник патрульної поліції, який знаходиться в автомобілі, повідомляє, що необхідно викликати слідчо-оперативну групу. В подальшому, коли працівник потарульної поліції поставив нагрудну відеокамеру на панель автомобіля, біля водійських дверцят знаходиться чоловік який каже: «… на цукерок, буває», працівник патрульної поліції, який знаходиться за кермом каже: «Ми цукерок не їмо», на що чоловік каже: «Я кажу, це щось так, аби і вовк був ситий, і коза бігала, брикалась», працівник патрільної поліції, який знаходиться за кермом каже «Ви розумієте, що це все кримінальна відповідальність?», а чоловік каже: «Я за кермом вже багато років і багато чого пережив, і якось треба доробити до пенсії пару років». При перегляді наступного відеофайлу було відображено, що при розгортанні шкіряної обкладинки з документами між сторінками знаходиться купюра номіналом 100 грн. Та при перегляді наступного файлу зафіксовано розмову чоловіка з працівниками патрульної поліції, під час якої чоловік каже: «Я ж вам в карман не клав нічого, ви ж просто оформили і все», працівник патрульної поліції, який знаходиться за кермом каже: «Ми ж Вас попереджали, щоб Ви забрали», а чоловік відповідає: «Я віддав цілий бумажнік, я ж не віддав особисто», працівник патрульної поліції, який знаходиться за кермом каже: «Мій колега у Вас запитував «що це таке?», Ви йому що відповіли?», чоловік відповідає: «Я сказав хай лежить» (а.к.п. 83 - 92).
Відео запис було відтворено в судовому засіданні та він повністю відповідає зафіксованим в протоколі його огляду подіям, в тому числі щодо неодноразової вказівки працівниками патрульної поліції на недопустимість таких дій, кримінальну відповідальність за вчинене та необхідність забрати кошти, та водночас наполягання ОСОБА_5 вирішити питання про не притягнення його до відповідальності та пояснення своїх дій тим, що він не клав цих грошей до кармана працівників патрульної поліції та не заставляв їх брати ці кошти, що свідчить про вчинення ним дій в спосіб, зазначений в обвинувальному акті.
Допитаний 07.05.2021 в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП у Вінницькій області. 31.03.2020 він з колегою ОСОБА_13 перевіряли дотримання громадянами правил дорожнього руху. Їхав водій на вантажному транспортному засобі «Рено», який перевищив швидкість, тому він його зупинив, підійшов до авто, повідомив посаду і причину зупинки, а саме перевищення швидкості, попросив надати документи на авто. Водій передав йому документи, серед яких було 100 грн. Він запитав у водія, що це за гроші, на що водій сказав, що це гроші і висловився, що «всі ми люди, давайте розберемося так», а коли вже в подальшому водій підійшов до машини, він сказав, що «це вам на цукерки». Дослівно розмови він на даний час не пам`ятає, але все зафіксовано на бодікамеру. Та ці гроші він сприйняв, як те, що водій таким чином намагається уникнути відповідальності. Він сказав, щоб водій гроші забрав, але ОСОБА_5 ніяк на це не відреагував. То була одна купюра номіналом 100 грн., вона була посередині портмоне, коли він його розкрив, то одразу побачив ці гроші. Потім він повідомив напарнику, що водій пропонує неправомірну вигоду, хто саме викликав поліцію точно не пам`ятає. В подальшому його напарник також роз`яснив ОСОБА_5 положення про кримінальну відповідальність, але ОСОБА_5 все одно сказав «це вам на цукерки», «давайте розійдемося». За порушення правил дорожнього руху на водія була постанова. Суд не бере до уваги покази свідка, надані при його повторному допиті 17.12.2021, за відсутності обґрунтованого клопотання сторони обвинувачення про підстави такого повторного допиту.

Свідок ОСОБА_8 31.01.2022 в судовому засіданні пояснив, що він станом на 31.03.2020 працював в Управлінні Патрульної Поліції. Чергував з ОСОБА_7 в смт. Стрижавка, де було зупинено вантажний автомобіль. Причиною зупинки водія було перевищення швидкості. Під час розгляду адміністративної справи водій почав пропонувати уникнути відповідальності. Зокрема, до нього підійшов колега та сказав, що даний громадянин, обвинувачений в справі, запропонував йому неправомірну вигоду, хоча він йому неодноразово роз`яснив про кримінальну відповідальність за такі дії, але водій не розуміє, тому була викликана слідчо-оперативна група. Хто саме викликав поліцію він не пам`ятає. Потім водій підійшов і до нього, підійшов до дверки службового авто, а портмоне було чи на капоті, чи на «торпеді», точно не пам`ятає, і на його питання що це за гроші, водій їх не забирав, а наполягав щоб вони отримали ці гроші і не притягували його до адміністративної відповідальності. Він так зрозумів, що водій не зміг домовитись з колегою, тому вирішив спробувати ще з ним. При цьому казав, що «це вам на цукерки». Вони з колегою розцінювали такі дії як пропозицію неправомірної вигоди, а водій, мабуть, не зрозумів, що вони з ним не жартують. Ці гроші були не в кармані портмоне, а відразу при відкритті портмоне, на посвідченні водія, 100 грн. Дослівно слів водія не пам`ятає. На відео все точніше.

Інші докази сторонами не надавались та судом не досліджувались.

Досліджені в ході судового розгляду докази суд оцінює в сукупності з огляду на їх послідовність та відповідність іншим зібраним доказам в справі. Відповідно, посилання сторони захисту на невинуватість обвинуваченого спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі показами свідків, дослідженими письмовими доказами та оглянутим відеозаписом події.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 КК України, умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Як повнолітня осудна особа під час пропозиції та надання службовій особі неправомірної вигоди, знаючи, що перед ним працівники патрульної поліції, ОСОБА_5 усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій та причинний зв`язок таких дій з наслідками, тобто передбачав та бажав настання певних наслідків від своїх дій. Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не розумів, що патрульний поліції попереджає його про кримінальну відповідальність саме через надані йому в портмоне з документами грошові кошти, а не за порушення правил дорожнього руху, суд вважає неспроможними, оскільки як водій ОСОБА_5 зобов`язаний знати ПДР та розуміти, що за вказану причину зупинки кримінальна відповідальність неможлива. Крім цього, подальші обставини та поведінка ОСОБА_5 , на переконання суду, свідчить про обізнаність з причинами і наслідками зупинки його автомобіля, розуміння, що патрульним поліції ним пропонується та було надано грошові кошти, які він бачив і щодо яких мав розмову з патрульними поліції, у вигляді поміщення на видному місці, відсутність пояснень обвинуваченого на місці події, що ці кошти там випадково та не пропонуються саме працівникам патрульної поліції, а навпаки висловлювання «може не карайте», а відповідь на питання за що в наданих документах гроші - «ну всі ми люди», на пропозицію забрати ці кошти, повторне наполягання «ну будь ласка, ну що ми не люди», а під час спілкування з іншим працівником патрульної поліції щодо наявних в документах грошей пояснення обвинуваченого, що «це на цукерки» та подальше наполягання, що це «аби і вовк був ситий, і коза бігала, брикалась», при цьому жодних дій щоб забрати ці кошти до усвідомлення того, що працівники патрульної поліції звернулися до поліції з метою документування таких дій, ОСОБА_5 вчинено не було, що свідчить про усвідомлення та бажання обвинуваченого шляхом пропозиції та надання цих грошових коштів уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а саме перевищення швидкості. Та й сама поведінка обвинуваченого в сукупності стверджує про бажання уникнути відповідальності за вчинені дії навіть після виклику слідчо-оперативної групи, оскільки на питання працівника патрульної поліції, чому він не забрав грошові кошти на пропозицію їх забрати після попередження про кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 сказав, що говорив «хай лежить», хоча при попередньо зафіксованій розмові таких слів не було, водночас таке пояснення спростовує його позицію в суді, що ніхто не попереджав його про кримінальну відповідальність за вчинене та не пропонував забрати надані з документами грошові кошти.

Деякі розбіжності в наданих суду письмових документах, зокрема вказівки в обвинувальному акті на кілометр автодороги, де відбулося кримінальне правопорушення, як «296 км.», замість встановленого 239 км., прізвище напарника патрульного, зазначене в обвинувальному акті як « ОСОБА_14 », а не ОСОБА_8 , посилання на дату події в одному абзаці як «31.04.2020», замість 31.03.2020, що вірно вказано в інших абзацах та встановлено в ході судового розгляду, а також вказівка в рапорті про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення про намагання надати хабар в розмірі не 100 грн., а 300 грн., на що звернуто увагу стороною захисту, суд вважає описками, які не впливають на наявність складу злочину в діях обвинуваченого за встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин кримінального правопорушення.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив злочин за встановлених під час судового розгляду обставин та його дії вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, проявляє зразкову поведінку в громадських місцях, скарг на нього не надходило, проживає разом з дружиною та повнолітнім сином, офіційно працевлаштований в ТзОВ «Титан-Авто», раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді Богородчанського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, досудову доповідь Богородчанського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, суд вважає, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 обрати йому міру покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Враховуючи постанову про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 01.04.2020, ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2020 про накладення арешту на вилучене майно, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, слід скасувати арешт речових доказів, а саме: на купюру номіналом 100 гривень серія №УР0929250, яку поміщено до паперового конверту та передано на зберігання докімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, та конфіскувати її в дохід держави.
Враховуючи постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 10.07.2020, речовий доказ, а саме DVD-R диск із відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, згідно ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки витрати на залучення експертів у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 369 КК України, ст.ст. 100, 174, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015), та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2020 на вилучене майно, а саме: на купюру номіналом 100 гривень серія № УР0929250, яку поміщено до паперового конверту.
Речовий доказ, а саме: купюру номіналом 100 гривень серія №УР0929250, яку поміщено до паперового конверту та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, конфіскувати в дохід держави.
Речовий доказ, а саме DVD-R диск із відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, згідно ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: