Справа № 461/1757/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/315/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2022 року про продовження громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

затриманого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
перекладача ОСОБА_9 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2022 року задоволено клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 .
Продовжено громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на два місяці, тобто до 05.06.2022 року включно, до вирішення питання про його видачу компетентним органам Російської Федерації.
Продовжено утримання ОСОБА_6 в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до 05.06.2022 року, але не пізніше вирішення питання про видачу (екстрадицію) особи та її фактичної передачі.
Строк дії ухвали - до 05.06.2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покладено на заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 .
На дану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2022 року скасувати, у задоволенні клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) в порядку ч.11 ст. 584 КПК України відносно ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вказує, що сторона захисту категорично не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною, постановленою із грубим порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що КПК не наділяє ані прокурора, ані суд правом продовжувати строк дії запобіжного заходу для видачі особи (екстрадицій ний арешт).

Наголошує, що порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи регламентований ст. 584 КПК України. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців. У межах цього строку слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два мсяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Звертає увагу, що екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 обраний ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 18.01.2021 року строком на 12 місяців. В подальшому на виконання вимог ч.11 ст. 584 КПК України, не рідше одного разу на два місяці слідчими суддями Чортківського районного суду Тернопільської області, за клопотанням прокурора, підстави подальшого тримання ОСОБА_6 перевірялися та визнавалися обґрунтованими.

На думку захисника, продовження строку запобіжного заходу (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_6 з юридичної точки зору неможливо, оскільки він вже обраний на гранично допустимий законом строк, а із клопотанням про визнання наявними підстав для подальшого тримання особи під вартою, в межах раніше обраного запобіжного заходу (екстрадиційного арешту) прокурор не звернувся.

Акцентує, що згідно ч.2 ст. 593 КПК України, передача особи має бути здійснена протягом п`ятнадцяти днів з дати, встановленої для її передачі, крім випадку, передбаченого ст. 588 КПК України. Цей строк може бути продовжено центральним органом України до тридцяти днів, після чого особа підлягає звільненню з-під варти.

Вважає, що вищевказані строки сплили, а тому підлягає застосуванню останнє речення ч.2 ст. 593 КПК України, а саме: «після чого особа підлягає звільненню з-під варти». Разом із цим, прокурором не надано підтвердження продовження таких строків до граничних тридцяти днів, натомість прокурор обмежився поясненнями що виконання постанови неможливе у зв`язку із запровадженням військового стану.

Звертає увагу, що згідно ст. 3 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, жодна держава сторона не повинна висилати, повертати чи видавати будь-яку особу іншій державі, якщо є серйозні підстави вважати, що їй там може загрожувати застосування катувань. Зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_6 уродженець м.Кременець (Україна) та є повнокровним українцем за національністю, перебуваючи на території України протягом останнього року неодноразово публічно засуджував злочинні дії російської влади, звернувся із заявою про надання йому додаткового захисту, фізично внаслідок тримання під вартою не може реалізувати своє право на отримання громадянства України.

Вважає, що видача етнічного українця до РФ в умовах геноциду українського народу є злочином, оскільки його доля на території РФ є вкрай прогнозованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення затриманого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила апеляційну скаргу і просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст. 584 КПК України.

Відповідно до змісту ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст. 584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Частиною 11 статті 584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Судове рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону дотримано у повному обсязі.

З матеріалів провадження встановлено, що що постановою Офісу Генерального прокурора від 02.12.2021 задоволено запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.210.1 КК Російської Федерації, водночас відмовлено у видачі для притягнення його до кримінальної відповідальності за п.п. «а», «б» ч.2 ст.172 КК Російської Федерації.

Постанова Офісу Генерального прокурора від 02.12.2021 набула чинності.

За результатами екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі до Російської Федерації громадянина цієї ж держави ОСОБА_6 , проведеної Тернопільською обласною прокуратурою за дорученням Офісу Генерального прокурора, встановлено наступе.

У провадженні слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації в Ульяновській області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 210.1 (зайняття вищого положення в злочинній ієрархії), п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 172 (здійснення банківської діяльності (банківських операцій) без реєстрації і без спеціального дозволу (ліцензії) у випадках, коли такий дозвіл (ліцензія) є обов`язковим, організованою групою, поєднане з отриманням доходу в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації.

Органом досудового розслідування 30.08.2019 винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 в якості обвинуваченого за п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 172 КК Російської Федерації та у зв`язку з ухиленням від слідства 06.11.2019 оголошено його розшук.

Постановою від 09.09.2021 ОСОБА_6 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 210.1, п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 172 КК Російської Федерації

Ленінським районним судом м. Ульяновськ 22.11.2019 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Запит російської сторони та інші документи про видачу відповідають вимогам Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (ETS 024), Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації.

ОСОБА_6 09.09.2021 затриманона території Тернопільської області у зв`язку з розшукомросійськими правоохоронними органами.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 18.10.2021 відповідно до вимог ст.584 КПК України до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, строк якого неодноразово продовжувався, востаннє до 11.04.2022 року.

Діяння, передбачені ст. 210.1 КК Російської Федерації, не належать до військових злочинів, не мають політичного характеру, відповідають ч. 3 ст. 255-1 КК України і є екстрадиційними, оскільки санкцією цієї частини передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 12 років.

Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення згідно зі ст. 49 КК України не закінчився.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин за п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 172 КК Російської Федерації відповідає адміністративному правопорушенню, передбаченому ст. 164 КУпАП, а тому є неекстрадиційним.

Під час екстрадиційної перевірки, проведеної Тернопільською обласною прокуратурою за дорученням Офісу Генерального прокурора не встановлено обставин, які перешкоджають видачі згаданої особи до Російської Федерації.

За інформацією уповноважених органів України ОСОБА_6 не є громадянином України, статусу біженця не має, на території України до кримінальної відповідальності не притягується.

Відповідно до інформації ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» 22.02.2022 зазначена особа плановою залізничною вартою Чортків Львів прибула з ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», як особа, яка транзитом прямує для направлення до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з метою передачі компетентним органам Російської Федерації.

Офісом Генерального прокурора 30.03.2022 за № 19/2/1-29282-21 доручено Львівській обласній прокуратурі вжити заходів з метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі вказаної особи на запит іноземної держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року.

У зв`язку із наведеним, на цей час немає достатніх можливостей здійснити фактичну передачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам Російської Федерації.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі щодо ОСОБА_6 , перевірив наявність обставин, які згідно зі ст.584 КПК України, є підставою для застосування та продовження екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що на закінчення двомісячного строку з часу обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також враховуючи те, що він згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває в міжнародному розшуку, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, а також ті обставини, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства Російської Федерації, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції, наявністю достатніх підстав для застосування запобіжного заходу, які не відпали на даний час, оскільки ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшився, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, триває, рішення видачу особи компетентним органам Російської Федерації на даний час не прийнято та фактична передача іноземній державі не здійснена, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки особи, а також запобіганню втечі та забезпечення в подальшому її екстрадиції, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи захисника про не врахування слідчим суддею, що ОСОБА_6 уродженець м.Кременець (Україна) та є повнокровним українцем за національністю, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з ухвали, такі обставини враховані слідчим суддею, а також враховуються і апеляційним судом поряд з іншими обставинами, однак на цьому етапі такі обставини не можуть бути самостійною підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні застосуванні екстрадиційного арешту.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про наявність підстав для продовження тримання ОСОБА_6 під вартою для забезпечення його видачі Російській Федерації, належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 584 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2022 року про продовження громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді