Провадження № 1-і/554/142/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участюсекретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава в режимі відеоконференції клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України,-

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшло клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , за ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2020 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів з визначення застави у розмірі 168 160 гривень.
В подальшому, ухвалами слідчих суддів Київського районного суду
м. Харкова та Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжувалася дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Крім того, ОСОБА_5 в порядку ч.6, ст. 615 КПК України продовжено строк запобіжного заходу до 15.06.2022 включно.
Прокурор вважає, що на даний час не перестали існувати ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, тому прохає продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

В свою чергу, обвинувачений та його захисник, заперечували проти задоволення клопотання, вважали клопотання необґрунтованим, та можливим змінити стосовно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, Фрунзенського та Московського районних судів м.Харкова за Октябрським районним судом м.Полтави.

Відповідно до ч.6 ст. 615 КПК України під час воєнного стану та у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Вирішуючи питання про застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України, перебуває на стадії судового розгляду.
Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, працевлаштований, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено позбавлення волі у вигляді понад 10 років.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
За таких обставин, обґрунтування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні, що в свою чергу спростовує доводи обвинуваченого та захисту щодо не доведення існування вказаних ризиків.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не надано,
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи обвинуваченого та його захисника не знайшли свого підтвердження у суді, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 12 серпня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1