Справа № 159/878/22
Провадження № 1-кп/159/237/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001450 від 20.12.2021, №0000107 від 11.02.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачена ОСОБА_5 20 грудня 2021 року, перебуваючи в м.Ковелі Волинської області, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом обману під виглядом отримання коштів на оплату операції та реабілітації доньки потерпілої ОСОБА_4 заволоділа коштами останньої в сумі 13 000 грн та 1 000 дол США.

Злочин вчинено за наступних обставин:

20 грудня 2021 року у період з 22.00 по 22.28 годину, невстановлена особа використовуючи сім-карту оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_1 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон потерпілої ОСОБА_4 , і видаючи себе за доньку потерпілої, повідомила неправдиву інформацію ніби вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, під час якої отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В подальшому невстановлена особа у період з 22.00 по 22.43 год використовуючи сім-карту оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_2 , здійснила ряд дзвінків на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_4 НОМЕР_3 , і представившись лікарем анестезіологом повідомила, що донька потерпілої потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого отримала тяжкі тілесні ушкодження, потребує термінової операції та лікування, вартість якого становить 200 000 грн, кошти необхідно передати через жінку-працівника прокуратури, яка підійде до будинку потерпілої.

Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 того ж дня приблизно о 22.42 год, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, виконуючи відведену їй роль та перебуваючи на мобільному зв`язку із співучасником, приїхала на таксі до будинку потерпілої ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , де керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, представившись працівником прокуратури, отримала від ОСОБА_4 заяву про згоду на госпіталізацію доньки та кошти готівкою в розмірі 13 000 грн та 1000 дол США, спричинивши потерпілій майнової шкоди на суму 40 100 гривень.

Зазначеними умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений час та в невстановленому місці придбала три таблетки білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), загальною масою 0,0552 г, та психотропну речовину амфетамін, маса якої у перерахунку на амфетамін-основу становить 0,9205г, які незаконно зберігала при собі без мети збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції 21 грудня 2021 року приблизно о 00.50 год на сходовій площадці (майданчику) першого поверху в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України не оспорювала, вину визнала і пояснила, що вилучені наркотичні і психотропні речовини належали її співмешканцю, з яким вона проживала у м.Одеса, вона забрала їх та поклала в сумочку, де вони і зберігались без мети збуту. Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки відсутні сумніви у істинності та добровільності позиції обвинуваченої.

Водночас обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України не визнала і пояснила, що її неповнолітня дитина і мати проживають в Луганській області, вона останнім часом проживала і працювала в м.Одеса. Її співмешканець був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення і потрібні були кошти на заставу. Знайомі співмешканця, які відбувають покарання, зателефонували до неї та повідомили, що мають можливість зібрати необхідні кошти, але вона повинна поїхати і отримати кошти особисто. Для супроводу їй був призначений «охоронець» ОСОБА_7 . Виконуючи вказівки, вона 19 грудня 2021 року приїхала в м.Луцьк, де отримала від незнайомого раніше чоловіка 120 000 грн, з яких 75 000 грн перерахувала на рахунок, який їй вказали по телефону, а 45 000 грн залишила для власних потреб, і мала перерахувати залишок пізніше після усіх поточних витрат. За вказівкою знайомого вона приїхала з охоронцем в м.Ковель, винайняла квартиру і на таксі ввечері приїхала до раніше не знайомої жінки похилого віку, яка передала їй записку і кошти в сумі 13 000 грн і 1 000 дол США. По дорозі до орендованої квартири була разом з ОСОБА_7 затримана працівниками поліції.

ОСОБА_5 зазначила, що виконувала лише технічну функцію, хоча усвідомлювала, що кошти потерпілі передавали не на заставу для її співмешканця, дійсними причами, через які потерпілі передавали кошти не цікавилась. Просила не призначати суворого покарання, врахувати наявність неповнолітньої дитини і її статус одинокої матері.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 просила виправдати ОСОБА_5 за даним епізодом у зв`язку із відсутністю в діях підзахисної складу кримінального правопорушення.

Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, вважає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України доведеною.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , 1949 року народження, показала, що пізно ввечері 20 грудня 2021 року на стаціонарний телефон подзвонила особа, яка видала себе за доньку і повідомила, що потрапила в аварію, перебуває у важкому стані і не знає, що з нею далі буде. Ще під час розмови по стаціонарному телефону задзвонив мобільний телефон, піднявши слухавку вона почула, що невідомий чоловік назвався лікарем анастазіологом і повідомив, що її донька після аварії з важкими травмами кінцівок перебуває у м.Ковелі, проте через відсутність необхідного медичного обладнання терміново потребує госпіталізації до м.Львова, і вона, як мати, має написати заяву-згоду і передати кошти в розмірі 200 000 грн. Потерпіла відразу відповідала, що не має такої суми, на що «лікар» запропонував передати через жінку прокурора, яка до неї під`їде, ті кошти, які вона має. Також «лікар» надиктував заяву, яку вона має написати про дозвіл на госпіталізацію. Ще під час написання заяви приїхала обвинувачена, яка представилась прокурором, зайшла до будинку і забрала записку і кошти в розмірі 13 000 грн і 1000 дол США. Перебуваючи у стресовому стані, потерпіла лише згодом вирішила зателефонувати до доньки та зрозуміла, що її ошукали, після чого повідомила поліцію.

Показання потерпілої узгоджуються із письмовими доказами у справі, зокрема:

Згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань та протоколу огляду місця події за повідомленням потерпілої ОСОБА_4 20 грудня 2021 року о 23.10 год проведено огляд її помешкання по АДРЕСА_3 , в ході якого потерпіла вказала на місце, де знаходилась особа, жіночої статті, яка отримала кошти.

Наступного дня під час пред`явлення особи для впізнання потерпіла вказала на обвинувачену, як на особу, яка вчинила злочин.

Заява потерпілої про згоду на госпіталізацію та кошти в сумі 13 000 грн і 1 000 дол США добровільно видані обвинуваченою в ході огляду місця події в ніч з 20 на 21 грудня 2021 року в під`їзді будинку АДРЕСА_4 .

У ході слідчого експерименту, який проведено за участю захисника, обвинувачена вказала на будинок потерпілої і підтвердила, що отримала від останньої кошти в сумі 13 000 грн і 1000 дол США, які зберігала в сумочці, і які видала поліції. Також повідомила про вчинення аналогічних дій 19 грудня 2021 року в м.Луцьку, де отримала аналогічним чином кошти в сумі 120 000 грн, з яких 75 000 грн перерахувала на рахунок знайомого, а 45 000 грн залишила собі за виконану роботу.

Згідно з протоколом огляду місця події від 21.12.2021 під час огляду квартири по АДРЕСА_5 , яку винаймала обвинувачена, виявлені 22 500 грн.

При перегляді відеозапису фіксації огляду квартири, який проведено за правилами обшуку (ухвала слідчого судді від 22.12.2021) у присутності власника помешкання, встановлено, що обвинувачена бронювала квартиру 20.12.2021 на одну добу для себе і нібито брата.

В особистих речах обвинуваченої (протокол огляду місця події в під`їзді) окрім дрібних купюр виявлено 440 євро.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2022 ОСОБА_5 засуджено за вчинення 19.12.2021 в м.Луцьку шахрайства за попередньою змовою групою осіб, що завдало потерпілому ОСОБА_8 значної шкоди в розмірі 120 000 грн. За змістом вироку кошти потерпілому не повернуті.

При огляді мобільного телефону обвинуваченої (протокол огляду речей від 11.02.2022), який проведено з дозволу слідчого судді та у присутності обвинуваченої, встановлено, що в період з 07.12.2021 по 20.12.2021 обвинувачена неодноразово спілкувалась з контактом «Малий 36» з номером НОМЕР_4 . А 20 грудня 2021 року спілкування було постійним починаючи з 00.11 до 23.10 год. У період вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 обвинувачена перебувала на постійному зв`язку із цим контактом.

За інформацією АТ «Укртелеком» і ПрАТ «ВФ Україна», яка отримана на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів (протокол огляду від 04.02.2022) контакт з номером НОМЕР_4 , користується також номером НОМЕР_1 . 20 грудня 2021 року обвинувачена у різний спосіб (дзвінки, СМС, месенджер) 28 разів виходила на зв`язок з цим контактом. О 22.05 год обвинувачена скерувала контакту повідомлення « АДРЕСА_3 ?, я уже тут».

В ході оперативних заходів встановлено, що контактами користується особа на ім`я ОСОБА_9 , який перебуває на території Луганської області Довжанський район м. Суходільськ, виправна колонія №36.

Наведене у сукупності виключає об`єктивні сумніви у доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про не усвідомлення обвинуваченою характеру вчинених дій та виконання суто технічної функції.

Матеріалами справи доведено, що дії обвинуваченої були ретельно узгоджені із невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

Перебіг подій, активність зв`язку з невстановленою особою, час вчинення кримінального правопорушення, показання обвинуваченої під час слідчого експерименту про те, що частину незаконно здобутих коштів в м.Луцьку вона перерахувала на рахунок невстановленої особи, а частину залишила собі, як винагороду за виконану роботу, доводить усвідомлення обвинуваченою факту незаконного заволодіння коштами потерпілої та корисливий мотив таких дій.

Показаннями потерпілої доведено заволодіння майном шляхом обману. Обвинувачена представилась працівником прокуратури, отримала розписку про дозвіл на госпіталізацію доньки потерпілої і кошти. В момент отримання коштів обвинувачена розуміла, що вони не будуть скеровані на визначені потерпілою потреби.

Крім того, згідно з вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2022 ОСОБА_5 вину у вчиненні аналогічного епізоду шахрайства в м.Луцьку 19.12.2021 визнала повністю.

Тому позиція обвинуваченої в судовому засідання спрямована на уникнення кримінальної відповідальності.

Не спростовують висновків суду про винуватість обвинуваченої покликання захисника на порушення органом досудового розслідування порядку проведення огляду місця події в під`їзді по АДРЕСА_4 , який фактично був особистим оглядом затриманої особи.

На відеозаписі зазначеної слідчої дії зафіксований дозвіл обвинуваченої у присутності понятих на огляд її сумок, а предмети, які знаходились в кишенях особистих речей обвинувачена видала добровільно. Крім того, обставини на підтвердження яких сторона обвинувачення надала протокол цієї слідчої дії, обвинуваченою ОСОБА_5 визнаються.

Водночас доводи захисника є слушними щодо часу фактичного затримання обвинуваченої.
Очевидним є затримання обвинуваченої ОСОБА_5 приблизно о 12 годині ночі з 20 на 21 грудня 2021 року, тому відповідно до вимог ст.209 КПК України строк попереднього ув`язнення слід обраховувати з 20.12.2021.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог ст.50, ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, з тим щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначено справедливе покарання, яке буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 вчинила два кримінальних правопорушення, одне з яких відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК, відносяться до нетяжких злочинів (ч.2 ст.190 КК), інше до проступків (ч.1 ст.309 КК).

Проте, кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК вчинено відносно особи похилого віку, що є обтяжуючою покарання обставиною.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте проживає окремо від дитини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, правила призначення покарань визначені зокрема ст.61 КК, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції законів, за якими вона притягується до відповідальності, у виді арешту за дії передбачені ч.1 ст.309 КК України та у виді позбавлення волі за дії передбачені ч.2 ст.190 КК України.

Остаточне покарання суд призначає заправилами ч.1 та ч.4 ст.70 КК України у зв`язку з тим, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_5 до ухвалення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2022.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки стороною захисту всупереч ст.22 КПК України не надано суду доказів існування кількох обставин, які не лише пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

На переконання суду також відсутні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки вчинення шахрайських дій щодо особи похилого віку, яка важко пересувається і це було очевидним для обвинуваченої, повідомлення потерпілій неправдивих відомостей про травмування близької людини, вчинення злочину у вечірню пору, свідчать про сформоване байдуже ставлення до долі інших людей та схильність до отримання доходів незаконним шляхом. Поведінка обвинуваченої в судовому засіданні, яка була спрямована на уникнення відповідальності та фактичне невизнання вини, доводить необхідність та справедливість покарання у виді реального позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

При вирішенні долі речових доказів суд керується правилами ст.100 КПК України. При цьому звертає увагу сторін на те, що в ході судового розгляду справи прийнято рішення про скасування арешту та повернення потерпілій ОСОБА_4 коштів в сумі 13 000 грн і 1000 дол США. Також судом встановлено отримання ОСОБА_5 частини коштів потерпілого ОСОБА_8 (вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2022, епізод від 19.12.2021) в сумі 45 000 грн. Під час огляду місця події у ОСОБА_5 вилучені не лише кошти потерпілої ОСОБА_4 , але й кошти в сумі 22500 грн, 1500 грн, 440 євро. Хронологія подій дає достатні підстави вважати ці кошти такими, що належать потерпілому ОСОБА_8 . Доказів протилежного стороною захисту суду не надано, тому зазначені кошти слід повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/103-22/1374-НЗПРАП від 18.02.2022 в розмірі 686,48 грн., №СЕ-19/103-22/1373-НЗПРАП від 10.03.2022 в розмірі 858,10 грн. відповідно до ст.124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченої в доход держави.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченої, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 377 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним залишити без змін.

Керуючись статтями 374,375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,
- за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш судового покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2022, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 до відбуття 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання попереднє ув`язнення з 20.12.2021 (день фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Речові докази, що зберігаються в камері схову речових доказів ГУНП у Волинськiй області:

- три таблетки білого кольору із вмістом метадону 0,0552 г, які поміщено до спецпакету № KIV1119880, знищити,

- порошкоподібну речовину із вмістом амфетаміну вагою 0,9205 г, яку поміщено до спецпакету № KIV1119883, знищити,

- дві таблетки білого кольору без вмісту заборонених речовин повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- квитанцію «Приватбанк» TS204733 вiд 20 12 2021, яку поміщено до спецпакету №KIV1102505, залишити при матеріалах справи,

- мобільний телефон «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , який поміщено до спецпакету №KIV1102501, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- ліхтарик, мило «Sarma», плитка шоколаду «Roshen», пінцет, який поміщено до спецпакету № KIV3112492, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- рукописна заява від ОСОБА_4 , яку поміщено до спецпакету №KIV1102536, залишити при матеріалах справи,

- чорну жіночу сумку, яка поміщена у спецпакет №SUP 4020215, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- 8 купюр номіналом 50 євро, 2 купюри номіналом 20 євро, 3 купюри номіналом 500 грн., які поміщено до спецпакету № KIV3112493, повернути потерпілому ОСОБА_8 ,

- 1 купюру номіналом 10 грн., яка поміщена до спецпакету № KIV3112493, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- металеві монети національної грошової одиниці України на загальну суму 93 грн. 50 коп., які поміщено до спецпакету №KIV1119879, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- банківську картку «Райфанзенбанк аваль» № НОМЕР_9 на ОСОБА_11 , яку поміщено до спецпакету №KIV1119881, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- три поліетиленові пакети з прикрасами (дві сережки, одна підвіска та кільце), які поміщено до спецпакету № KIV1119882, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- рожевий пенал, повербанк, зарядний кабель, два ключі з брелком, кулькову ручку, резинку для волосся, олівець для губ, які поміщено до спецпакету №KIV3112541, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- коричневу жіночу сумку, поміщену до спецпакета № INZ 24038890, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- 1 купюру номіналом 200 грн., номер банкноти СА7210571, 2 купюри номіналом 50 грн., номери банкнот: ТИ3733851, СР2864748, 2 купюри номіналом 10 грн., номери банкнот: ЦЖ7398425, ЮЗ4260984, 1 купюру номіналом 5 грн., номер банкноти ЮЖ6302318, 1 купюру номіналом 2 грн., номер банкноти ТА66587558, 1 монету номіналом 10 грн., які поміщено до спецпакету №KIV1119857 (всього суму 337 грн.), повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- маску з тканини чорного кольору, яку поміщено до спецпакету №KIV1119858, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- 1 купюру номіналом 500 грн., 1 купюру номіналом 200 грн., 1 купюру номіналом 50 грн., 1 купюру номіналом 10 грн., 2 купюри номіналом 2 грн., 2 купюри номіналом 1 грн., які поміщено до спецпакету № KIVT119855, повернути ОСОБА_7 ,

- металеві монети національної грошової одиниці України на загальну суму 8 грн. 60 коп., які поміщено у спецпакет № KIV1119856, повернути ОСОБА_7 ,

- мобільний телефон «Еrgo», IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEІ 2: НОМЕР_11 , без сім-карток, який поміщено до спецпакету № KIV1102538, повернути ОСОБА_7 ,

- 2 таблетки у блістері, які поміщено до спецпакету № КIV1119884, повернути ОСОБА_7 ,

- банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_12 , повернути ОСОБА_7 ,

- фіскальний чек від 19.12.2021 09-01-32, який поміщено до спецпакету №KIV1102537, залишити при матеріалах справи,

- газовий балончик, в`язку чотирьох ключів, запальничку, які поміщено до спецпакету № КIV3112542, повернути ОСОБА_7 ,

- 45 купюр номіналом 500 гривень, номери банкнот: 1)ХЖ6102788, 2)ХБ5302981, 3)BЗ9324211, 4)AB6475893, 5)AA4921922, 6)БГ6196696, 7)АЖ5253423, 8)EЄ0530778, 9)AB4510445, 10)XA1895717, 11)BE4802137, 12)BИ7396546, 13)AE4370626, 14)AИ2797529, 15)БГ7675603, 16)AЖ7896670, 17)XЖ0026430, 18)AE9706043, 19)AB6847688, 20)BИ4795221, 21)EЄ0530775, 22)XГ5384585, 23)АИ2920900, 24)AГ7800614, 25)XA0384548, 26)БГ3161188, 27)ХЄ7697771, 28)EЄ0530776, 29)EЄ0530777, 30)ЦБ1829303, 31)EЄ0530779, 32)AA8945328, 33)ЄB1559615, 34)AГ2089308, 35)ХИ0317846, 36)БA1105995, 37)BЄ8840857, 38)XД1400266, 39)AГ8100930, 40)XЗ7934187, 41)XЗ3528239, 42)ГВ0471534, 43)АЖ4878641, 44)ВД2183943, 45)BЄ5020409, - загальною сумою 22500 грн., які поміщені до спец пакету №КIV1119853, повернути потерпілому ОСОБА_8 ,

- мобільний телефон марки «Meizu» чорного кольору, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- записник в чорній обкладинці, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- паспорт серії НОМЕР_13 на ОСОБА_12 , який поміщено до спецпакету № KIV1119854, скерувати за місцем відбування покарання,

- маску різнокольорову для обличчя, яка поміщена до спецпакету №KIV3112535, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- рюкзак чорного кольору з маркуванням «Воnnа», поміщений до спецпакету №017584, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 ,

- сліди пальців рук, які поміщено до спецпакету №KIV1119852, залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/103-22/1374-НЗПРАП від 18.02.2022 в розмірі 686,48 гривень, №СЕ-19/103-22/1373-НЗПРАП від 10.03.2022 в розмірі 858,10 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1