Справа № 953/5031/22
н/п 1-кс/953/3330/22
"14" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Шевченково Шевченківського району Харківської області, із вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,-
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 з серпня 2022 року по 11.09.2022 добровільно займав посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
12.09.2022 в порядку, визначеному ст. 615 КПК України, ОСОБА_5 був затриманий слідчим СВ УСБУ в Харківській області.
12.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно
ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вину в інкримінованому злочині підозрюваний визнав, зазначив, що його примусили займати посаду в незаконно сформованому правоохоронному органі. Крім того, зазначив, що фактично він був затриманий 10.09.2022р.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
12.09.2022 в порядку, визначеному ст. 615 КПК України, ОСОБА_5 був затриманий слідчим СВ УСБУ в Харківській області.
12.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Так, згідно пред`явленої підозри 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.
У період березня-травня 2022 року, точна дата наразі невідома, представниками збройних сил та інших державних органів Російської Федерації на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області створено підпорядкований окупаційній владі правоохоронний орган т.зв. «народна міліція».
Встановлено, що у серпні 2022 року, точна дата та час наразі невідомо, у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 у серпні 2022 року, точна дата та час наразі не встановлені, добровільно прибув за місцем знаходження незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території т.зв. «народна міліція» за адресою: АДРЕСА_2 (місце розташування відділу поліцейської діяльності №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області) з метою працевлаштування.
У подальшому, приблизно з серпня 2022 року був призначений представниками окупаційної влади РФ на посаду в правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території т.зв. «народна міліція», тобто в правоохоронному органі у структурі окупаційної влади держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.
Після зайняття вказаної посади ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, з серпня 2022 року по 11.09.2022 добровільно виконував свої «службові» обов`язки на вказаній посаді. Також, встановлено, що в кінці серпня 2022 року ОСОБА_5 з іншими представниками т.зв. поліції проводив «слідчі дії» (обшуки) за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , за результатами проведення яких неправомірно були вилучені речі та документи.
Таким чином, у період часу з серпня 2022 року по теперішній час ОСОБА_7 добровільно займає посаду в структурі правоохоронного органу т.зв. «народної міліції», тобто в правоохоронному органі у структурі окупаційної влади держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , графік чергувань «полицейских УВД ВГА в Харьковськой области»; протокол допиту у якості підозрюваного ОСОБА_7 .
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 раніше не судимий, пенсіонер, інвалід 3 групи. Доказів наявності малолітньої дитини, а також працевлаштування ОСОБА_5 помічником судді , слідчому судді не надано.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків із якими він є знайомий та переховування від органу досудового розслідування, суду.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризиків передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором на доведено.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 58 днів..
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема домашній арешт. Однак, враховуючи існування зазначеного ризику та з метою його запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, а також наявність на території України воєнних дій, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану. Відтак, визначення розміру застави, на думку слідчого судді, є недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Стосовно дати та часу затримання, слідчий суддя зазначає, що за протоколом ОСОБА_5 затриманий 12.09.2022р. о 15:44 год. Даних які б свідчили про затримання ОСОБА_5 10.09.2022р. не надано. Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в цій частині заява підозрюваного підлягає перевірки, внаслідок чого вважає за необхідне доручити прокурору відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 провести перевірку дати та часу фактичного затримання ОСОБА_5 .
Оскільки заява ОСОБА_5 про дату та час його фактичного затримання не перевірена, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на 58 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 58 днів до 08.11.2022 року, включно, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича ОСОБА_5 про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 провести перевірку усної заяви ОСОБА_5 про дату та час його фактичного затримання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали до 08.11.2022 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1