УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2022 Справа №607/16700/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі матеріалів кримінального провадження №0000382 від 22 червня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2018 року за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, із звільненням від відбування основного покарання строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
23 серпня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки. Вирок, згідно розпорядження про виконання вироку, набрав законної сили 25 вересня 2018.

Надалі, 12 грудня 2018 року ОСОБА_6 поставлено на облік у Тернопільському міськрайонному відділі з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області (надалі - Тернопільський МРВ пробації).

ОСОБА_6 з`явився до Тернопільського МРВ пробації 20 грудня 2018 року, де з ним проведено бесіду, під час якої ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та попереджено про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.389 КК України у випадку ухилення від відбування вказаного покарання.

Надалі, старшим інспектором Тернопільського МРВ пробації ОСОБА_7 з ОСОБА_6 проведено індивідуально-профілактичні бесіди 08 січня 2019, 04 лютого 2019 року та 04 березня 2019 року з метою недопущення порушень останнім умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та повторно роз`яснено порядок та правила відбування призначеного покарання, відповідальність, його права та обов`язки.

Однак, незважаючи на вказане, засуджений ОСОБА_6 , будучи ознайомлений працівником органу пробації з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та неодноразове попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, 08 березня 2019 року, близько 11:35 год. на автодорозі поблизу будинку №141, що на проспекті Степана Бандери м. Тернопіль, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами керував автомобілем марки «ЗАЗ», моделі «SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , чим, допустив порушення підп. «а», п.2.1 Правил порожнього руху.

Близько 11:35 год. 08 березня 2019 року, автомобіль «ЗАЗ», моделі «SENS» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 був зупинений працівниками УПП у Тернопільській області на вул. Коновальця у м. Тернополі, стосовно останнього командиром 4 роти УПП в Тернопільській області ОСОБА_8 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №973434 від 08 березня 2019 року за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено міністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу. Отже, засуджений до додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного виду покарання, 08 берези 2019 року, близько 11:35 год., керуючи поблизу будинку № 141, що на проспекті Степана Бандери в м. Тернопіль, автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «SENS» д.н.з НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП та таким чином здійснив ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, в розумінні ч.2 ст.35 КВК України, а саме порушення засудженим обов`язку виконувати судове рішення, що передбачений ч.1 ст. 34 КВК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при визначенні порядку дослідження доказів, повідомив, що вину у вчиненні, описаного в обвинувальному акті кримінального проступку, визнає.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд приходить до переконання, що винуватість останнього у скоєнні інкримінованого йому проступку в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка суду повідомила про те, що працює на посаді старшого інспектора Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області. З приводу обставин кримінального провадження повідомила про те, що вона виконувала вирок щодо основної та додаткової міри покарання ОСОБА_3 . Здійснювалося виконання іспитового терміну та покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Після набрання вироком законної сили, щодо позбавлення права керування транспортними засобами, було з`ясовано, що засуджений притягувався до адміністративної відповідальності, і як наслідок було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Після цього нею було скеровано клопотання (подння) до органів поліції за ст.389 КК України. В задоволенні клопотання було відмовлено.

При постановці на облік, наприкінці грудня 2018 року отримали справу для виконання, ОСОБА_3 з`явився згодом, було складено документти, які передбачені наказом. При кожному відвідуванні проводилися профілактичні бесіди, при позбавленні права керування транспортними засобами раз на місяць, а при іспитовому строці два рази, оскільки реєстрація встановлювалася протягом двох разів. Коли було виявлено факт ухилення, оскільки засуджений притягувався до адміністративної відповідальності по ПДР, у нього вже було позбавлення права керування транспортними засобами згідно вироку суду, то відповідно по даному факту ч.1 ст.130 КУпАП, було направлено матеріали (клопотання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України) в поліцію щодо ОСОБА_3 , з причини вчинення адміністративного правопорушення що мало наслідком накладення адміністративного стягнення.

Зауважила на тому, що ОСОБА_3 неодноразово було попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання. Нагляд нею здійснювався до листопада 2019 року, оскільки в подальшому відбувся розподіл справ і нагляд здійснювався іншим інспектором. Після того, як згідно подання не було внесено відомості до ЄРДР, ОСОБА_3 продовжував вчиняти адміністративні правопорушення щодо позбавлення права керування транспортними засобами різного характеру;

-показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка суду повідомила про те, що в період з 23 квітня по 01 листопада 2019 року працювала на посаді заступника начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, вела дві категорії засуджених осіб, не пов`язаних з позбавленням волі, зокрема: звільнених з випробуванням та засуджених до покарань у виді позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, в тому числі керування транспортними засобами. В той час на обліку перебував засуджений ОСОБА_3 , вела його особову справу та здійснювала контроль за забороною керування транспортними засобами. Водночас ОСОБА_3 було звільнено від покарання з випробуванням, він з`являвся на реєстрацію до іншого працівника та в той же час з`являвся до неї для проведення бесіди, тому потреби в його додатковому виклику не було. З обвинуваченим проводилися профілактичні бесіди, що фіксувалося в матеріалах особової справи. Засудженому постійно роз`яснювалия його обов`язки, зокрема й здійснювалися роз`яснення щодо притягнення до кримінальної відповідальності, - невиконання вимог вироку суду в частині заборони керувати транспортними засобами.

За період перебування ОСОБА_3 на обліку їй відомо про два факти притягнення останнього до адміністративної відповідальності, перший складено протокол про адміністративне правопорушення 25 жовтня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП, за яким постановою Тернопільського міськрайонного суду Терноіпльської області від 08 листопада 2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністртавивного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, другий 08 березня 2019 року за ч.4 ст.126 КУпАП. Відомості про переший факт притягнення до адміністрвтиної відповідальності були в матеріалах особової справи. А матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності по другому факту витребовувала особисто.

Пригадала, що подання про притягнення до адміністративної відповідальності було скеровано двічі, перше - в лютому 2019 року (за ч.1 ст.130 КУпАП), по якому було відмовлено у порушенні кримінального провадження, а друге 27 травня 2019 року (за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.126 КУпАП), згідно якого було внесено відомості до ЄРДР та порушено кримінальне провадження.

Зауважила на тому, що вирок суду від 23 серпня 2018 року надійшов на виконання 12 грудня 2018 року, а 20 грудня 2018 року засудженого було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який суду повідомив про те, що в березні 2019 року було зупинено гр. ОСОБА_3 та відносно нього складалися адміністративні матеріали за порушення правил дорожнього руху. Зокрема, під час патрулювання разом з ОСОБА_10 було зупинено автомобіль Део червоного кольору, в якому уперебував ОСОБА_3 , бачив його і раніше, бо виїжджав як командир роти на ДТП в рійоні с. Смиківці, тому ознайомившись з його прізвищем, пригадав його, їздив з ним на освідчення за направленням слідчого. Під час зупинки гр. ОСОБА_3 перебував на сидінні водія, в ході спілкування було встановлено, що останнього було позбавлено права керування транспортними засобами за ч.1 ст.130 КУпАП, що стало підставою для складання постанови за ст.126 КупАП;

-дними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2019 року, в якому зафіксовано тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження №58828512 з примусового виконання постанови серії ЕАВ №943434 від 08 березня 2019 року (т.1 а.м.п.141-143);

-мтеріалами виконавчого провадження №58828512 з примусового виконання постанови серії ЕАВ №973434 від 08 березня 2019 року (т.1 а.м.п.145-154);

-зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у зфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №973434 від 08 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч.4 ст.126 КУпАП, згідно якої на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (т.1 а.м.п.146);

-даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26 липня 2019 року, в якому зафіксовано тимчасовий доступ до особової справи №9/2018 від 12 грудня 2018 року ОСОБА_3 (т.1 а.м.п.161-162);

-матеріалами особової справи №9/2018 р. ОСОБА_3 від 12 грудня 2018 року (т.1 а.м.п.164-334);

-зокрема, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основоного покарання з випробуванням з становленням іспитового строку на 2 (два) роки. Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (т.1 а.м.п.168);

-зокрема й, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (т.1 а.м.п.259).

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення прав займатися певною діяльністю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням трирічного строку притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , подане захисником клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, а також заявив, що усвідомлює той факт, що кримінальне провадження закривається із нереабілітуючих підстав, тобто він фактично визнається винуватим у скоєнні інкримінованого йому діяння, однак звільняється від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що дане клопотання підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши учасників, приходить до наступних висновків.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2018 року, 08 берези 2019 року, близько 11:35 год., керуючи поблизу будинку № 141, що на проспекті Степана Бандери в м. Тернопіль, автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «SENS» д.н.з НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №973434 від 08 березня 2019 року за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено міністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу.

Отже, засуджений до додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного виду покарання, та таким чином здійснив ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, в розумінні ч.2 ст.35 КВК України, а саме порушення засудженим обов`язку виконувати судове рішення, що передбачений ч.1 ст. 34 КВК України.

У відповідності до санкції ч.1 ст.389 КК України, за даний злочин передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Згідно із ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції до 1.07.2020 р.) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 23 березня 2022 року вищевказаний злочин є проступком.

У відповідності до ч.1 ст.49 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Стосовно строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання про необхідність зазначити наступне.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000382 від 22 червня 2019 року з реєстром матеріалів досудового розслідування (дізнання) у вказаному кримінальному провадженні отримано судом 01 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року, призначено судовий розгляд вказаного кримінального провадження на 27 жовтня 2020 року о 10 год. 30 хв., проте вказане судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

20 листопада 2020 року судове засідання було відкладено з причини перебування прокурора ОСОБА_4 на лікуванні.

08 грудня 2020 року судове засідання було відкладено з причин перебування прокурора ОСОБА_4 у відрядженні та захисника ОСОБА_12 на лікарняному.

26 січня 2021 року встановлено порядок дослідження доказів та в подальшому судове засідання відкладено для забезпечення явки в наступне судове засідання свідків згідно встановленого порядку дослідження доказів.

10 лютого 2021 року було здійснено допит одного свідка, судове засідання відкладено для забезпечення явки в наступне судове засідання свідків згідно встановленого порядку дослідження доказів.

25 лютого 2021 року судове засідання було відкладено з причини перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті з розгляду іншого кримінального провадження.

13 березня 2021 року було здійснено допит двох свідків та судове засідання відкладено для забезпечення явки в наступне судове засідання свідка згідно встановленого порядку дослідження доказів.

31 березня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із встановленням особливого режиму роботи Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на час карантину, згідно наказу в.о. голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області «Про внесення змін в організацію роботи Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на час продовження карантину з 24 березня по 03 квітня 2021 року» №29-ОД від 23 березня 2021 року.

21 квітня 2021 року судове засідання було відкладено з причини перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті з розгляду іншого кримінального провадження.

13 травня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

31 травня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого та його захисника.

17 червня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченого. У зв`язку з наведеним щодо обвинуваченого на підставі ухвали суду від 17 червня 2021 року було вирішено застосувати привід в судове засідання 21 липня 2021 року о 10 год. 00 хв.

У зв`язку з відмовою обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника ОСОБА_12 та заявленим клопотанням про залучення захисника з центру надання безоплатної правової допомоги, 21 липня 2021 року судове засідання було відкладено.

26 липня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з задоволенням клопотання захисника ОСОБА_13 про ознайомлення з матеріалами справи.

16 вересня 2021 року судове засідання було відкладено з причин перебування прокурора ОСОБА_4 у відпустці та зайнятістю захисника ОСОБА_13 в іншому судовому засіданні.

27 вересня 2021 року у зв`язку з відмовою обвинуваченим ОСОБА_3 від захисника ОСОБА_13 та допуском до участі у справі захисника ОСОБА_11 , наданням останній можливості ознайомлення з матеріалами справи, судове засідання було відкладено до 20 жовтня 2021 року.

20 жовтня 2021 року судове засідання було відкладено з причини перебування обвинуваченого на лікуванні, підтвердженням чого є долучена останнім до заяви довідка КНП «Тернопільська університетська лікарня» від 18 жовтня 2021 року.

04 листопада 2021 року судове засідання після дослідження письмових доказів було відкладено для забезпечення явки в наступне судове засідання свідка.

30 листопада 2021 року судове засідання було відкладено з причин неявки в судове засідання прокурора та зайнятістю адвоката ОСОБА_11 за основним місцем роботи, що підтверджено долученою до заяви довідкою №12/21 від 29 листопада 2021 року.

17 грудня 2021 року судове засідання було відкладено з причини неявки обвинуваченого, у зв`язку з його захворюванням, що підтверджено випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданою 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_3

30 грудня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з зайнятістю захисника ОСОБА_11 , що підтверджено долученими до заяви останньої копією повістки про виклик до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на 30 грудня 2021 року та копією доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні.

07 лютого 2022 року судове засідання було відкладено за клопотанням прокурора.

18 лютого 2022 року судове засідання було відкладено з причин неявки прокурора ОСОБА_4 , що зумовлено залученням останнього до проведення невідкладених слідчих (розшукових) дій в рамках іншого кримінального провадження.

Отже, встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості (на даний час проступок), з часу вчинення якого станом на 23 березня 2022 року пройшло понад три роки, протягом цього строку нових кримінальних правопорушень не вчиняв та не ухилявся від слідства та суду.

У зв`язку із наведеним, клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 від 22 червня 2019 року, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1