Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/213/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2022 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, українку, громадянку України, із професійно технічною освітою, розлучену, маючу на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстровану АДРЕСА_1 , проживаючу АДРЕСА_2 , раніше не судиму,
визнано винуватою та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік

- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурових покарань більш суворим, призначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного основного покарання, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 6594 гривні 42 копійки.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винною в привласненні чужого майна, яке перебувало в її віданні; привласненні чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно, за наступних обставин.

Згідно наказу (розпорядження) № 4170/К від 23.08.2018 року Кіровоградської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» ОСОБА_7 прийнята на роботу оператором поштового зв`язку 3 класу м.Кропивницький Дільниця супроводу мережі. Згідно наказу № 4446/К від 07.09.2018 року Кіровоградської дирекції AT «Укрпошта» ОСОБА_7 , оператора поштового зв`язку 3 класу дільниці супроводу мережі переведено начальником відділення зв`язку поштового ВПЗ Спасове з 11.09.18 року та одночасно виконувала обов`язки листоноші.
У відповідності до положення про відділення поштового зв`язку, затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 818 від 30.12.11 року та наказом Кіровоградської дирекції № 190 від 05.03.12 року начальник ВПЗ зобов`язаний: п.4.2.3 забезпечувати облік грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій згідно з вимогами Положення про ведення касових операцій в підрозділах національного оператора поштового зв`язку та Порядку організації роботи з готівковими коштами в об`єктах поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта»; п.4.2.5 забезпечувати збереження грошових коштів, цінностей, поштових відправлень, майна.
Згідно посадової інструкції начальника відділення зв`язку поштового Спасове Кіровоградської дирекції AT «Укрпошта» ОСОБА_7 , з якою остання особисто під підпис ознайомлена 01.03.2019 року, начальник відділення поштового зв`язку має виконувати та зобов`язана: п.2.1.4. забезпечувати збереження готівкових, поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації; п.2.1.5. відповідає за правильне застосування тарифів, своєчасне та повне оприбуткування плати за надані послуги, одержання підкріплень, готівки, здавання та відправлення надлімітних залишків; п.2.1.6. забезпечувати видачу та доставку поштових відправлень, періодичних друкованих видань, виплату пенсій та грошової допомоги адресатам у встановлені нормативами строки; п.2.1.7. забезпечує своєчасне та якісне складання звітів, своєчасне надання та достовірність статистичних даних, правильне ведення касових операцій; п. 2.2.18 своєчасно готувати первинні документи, забезпечувати достовірність наведених у них даних та вчасно передавати їх до бухгалтерії для відображення у бухгалтерському обліку.
Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.03.2019 року, укладеного з директором Кіровоградської дирекції AT «Укрпошта» ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в межах своєї компетенції несе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей, а також зобов`язалася : а) дбайливо ставитись до переданих їй на зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства і вживати заходи для відвернення шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей; г) брати участь у інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей.
Таким чином, в силу займаної посади та на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, ОСОБА_7 , являється особою, якій були ввірені та перебували в її віданні грошові кошти, у тому числі призначені для оплати пересилання поштових відправлень, виплати пенсій.
ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, в кінці травня 2019 року (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні ВПЗ Спасове Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», розташованому за адресою: вул. Петровського, 8, с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, будучи матеріально-відповідальною особою під час виконання своїх посадових обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, привласнила готівкові кошти на суму 3000 гривень шляхом неоприбуткування і вилучення їх із каси та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила збитки АТ «Укрпошта».
Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна в червні 2019 року (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні ВПЗ Спасове Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», розташованому за адресою: вул. Петровського, 8, с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, будучи матеріально-відповідальною особою під час виконання своїх посадових обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, привласнила готівкові кошти в сумі 5000 грн. шляхом неоприбуткування і вилучення їх із каси та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила збитки АТ «Укрпошта».
Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна в липні 2019 року (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні ВПЗ Спасове Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», розташованому за адресою: вул. Петровського, 8, с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, будучи матеріально-відповідальною особою під час виконання своїх посадових обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, привласнила готівкові кошти в сумі 16000 грн. шляхом неоприбуткування і вилучення їх із каси та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила збитки АТ «Укрпошта».
Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, в серпні 2019 року (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні ВПЗ Спасове Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», розташованому за адресою: вул. Петровського, 8, с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, будучи матеріально-відповідальною особою під час виконання своїх посадових обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, привласнила товарно-матеріальні цінності на загальну суму 4000 грн. та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила збитки АТ «Укрпошта».
Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, 06.09.2019 року (точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні ВПЗ Спасове Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», розташованому за адресою: вул. Петровського, 8, с. Спасове Новгородківського району Кіровоградської області, будучи матеріально-відповідальною особою під час виконання своїх посадових обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, привласнила готівкові кошти на загальну суму 613,11 гривень (земельний податок) та 4112,38 гривень шляхом неоприбуткування і вилучення їх із каси та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила збитки АТ «Укрпошта» та державному бюджету.
Відповідно проведеної ревізії каси ВПЗ Спасове ЦВПЗ № 8 Долинська від 10.09.2019 року фахівцем сектору ревізійної роботи ОСОБА_10 в присутності начальника ОСОБА_7 встановлена нестача в сумі 32725,49 гривень, у тому числі: по готівці - 25785,09 гривень, товару - 6631,80 гривень, ЗПО - 102,50 гривень, газетах - 206,10 гривень.
Так на підставі наказу Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» від 29.07.2019 року за № 1067 «Про постійно-діючу комісію про боротьбу зі злочинністю» та на виконання вимог наказу Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» від 11.09.2019 року за № 1338 «Про створення комісії для проведення службового розслідування» створено комісію для проведення службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів начальником ВПЗ Спасове (Новгородківський район) ЦВПЗ № 8 Долинська Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_7 .
За результатами службового розслідування, яке проводилось в період з 11.09.2019 року по 10.10.2019 року встановлений факт привласнення грошових коштів начальником ВПЗ Спасове ОСОБА_7 , в результаті чого Кіровоградській дирекції АТ «Укрпошта» завдані збитки в сумі 32725,49 гривень про що складений відповідний акт від 10.10.2019 року.
Згідно висновку експерта № 4 від 20.03.2020 року, а саме: п.1 «...нестача у розмірі на загальну суму 32725,49 гривень, яка утворилась на ВПЗ Спасове ЦВПЗ № 8 Долинська Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта», що розташований за адресою: с. Спасове, вул. Петровського, 8, Новгородківського району Кіровоградської області за період роботи матеріально-відповідальної особи з 07 вересня 2018 року по 11 вересня 2019 року підтверджується в сумі 32725,49 гривень, а саме: по готівці - 25785,09 грн., товару - 6631,80 грн., ЗПО - 102,50 грн., газетах - 206.10 грн.» п.2 «...встановлений перевіркою розмір матеріальної шкоди, завданий Кіровоградській дирекції АТ «Укрпошта» у зв`язку з нестачею товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів, яку встановлено актом службового розслідування від 10.10.2019 року підтверджується в сумі 32725,49 грн.».
Таким чином, ОСОБА_7 привласнила чуже майно, яке перебувало в її віданні, чим спричинила Акціонерному товариству Укрпошта» та державному бюджету матеріальну шкоду на суму 32725,49 грн.

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченої, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 191 КК України, та призначити покарання: за ч.1 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої доводи обґрунтовує тим, що Відповідно до роз`яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України. Згідно із ч.1 ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання на строк від 1 до 3 років. Водночас, суд І інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади на строк 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України - позбавлення права обіймати певні посади на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади строком на 1 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.55, ч.1 ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки додаткові покарання за ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України призначені в рівних розмірах, а відтак поглиненню не підлягають.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню у частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку з таких підстав.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 3 ст. 191 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінальних правопорушень та юридична кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 не оспорюється, колегія суддів не входить в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченої і вважає, що її дії правильно кваліфіковано, за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні; за ч.3 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів, обставини їх вчинення, наслідки, розмір завданої шкоди, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння слідству та відсутність обставини, які обтяжують покарання та призначив основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 70, 75, 76 КК України.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги прокурора, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування положень вимог кримінального закону, а саме призначено додаткові покарання за ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України в рівних розмірах, які поглиненню не підлягають, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.

Згідно із ч.1 ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання на строк від 1 до 3 років.

Проте, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади на строк 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України позбавлення права обіймати певні посади на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади строком на 1 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.55, ч.1 ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки додаткові покарання за ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України призначені в рівних розмірах поглиненню не підлягають.

Тому, на переконання колегії суддів вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 колегія суддів, у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів, обставини їх вчинення, наслідки, розмір завданої шкоди, її особу яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима. Враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття в скоєному, сприяння слідству та відсутність обтяжуючих обставин та призначає покарання за ч.1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки та на підставі ст. 70 КК України остаточно призначає покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 2 роки, із звільненням її від відбування покарання з іспитовим строком, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею та іншими особами кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню у частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_7 із ухваленням в цій частині нового вироку. В іншій частині вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2022 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)