Провадження № 1-кп/947/406/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Одесі о`бєдненні кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0002741 від 02.08.2019 року та за №0000130 від 18.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 296, ч.4 ст. 296,ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходятся о`бєдненні кримінальні провадження обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 296, ч.4 ст. 296,ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, не працює, та не має постійного джерела доходів, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, впливати на свідків по кримінальному

провадженню обвинувачення, багатоєпізодність обвинувачення, може перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілих ОСОБА_5 підтримали думку прокурора ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченом ОСОБА_7 .. Так ризики на які посилається прокурор не доведені, не обгрунтовані, свідки допитани, матеріали досліджені, тяжкість кримінальних правопорушень у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_7 не може бути підставою для застосування найсуворійшого виду запобіжного заходу. На теперішній час в країні введено військовий стан і ОСОБА_7 не зможе виїхати за межи країни, та переховуватися від суду, тому відносно нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, та повідомив, що у нього є постійне місце мешкання, на його утриманні перебуває дитина, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з наступних підстав.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотань прокурора, захисника та обвинуваченого, судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.3 п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 хоча і має місце мешкання на території України, проте офіційно не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому суд вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченом ОСОБА_7 .

Суд, також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах другого епізоду обвинувачення, свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 28.09.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апелляційного суду.

Суддя ОСОБА_1