Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1297/22
Провадження № 1-в/553/352/2022
У Х В А Л А

Іменем України

09.06.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника установи виконання покарань ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м.Харківа від 20.02.2019 за ч.2 ст. 342 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, про застосування умовно-дострокового звільнення,,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» на підставі відбуття ним двух третин призначеного строку покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ДУ«Диканівської виправної колонії (№12) заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, вважав розгляд цього питання на даний час недоцільним, оскільки засуджений під час відбуття покарання в умовах ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» характеризується посередньо, на цей час має одне не погашене стягнення, що свідчить про його нестабільну поведінку та в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений під час відбуття покарання в умовах ДУ «Диканівська виправна колонія (№12») характеризується посередньо, має стягнення, яке не погашено.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання засудженого, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Харківа від 20.02.2019

ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 342 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 27.12.2018.

З 21.05.2020 він відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», за час відбування покарання характеризується посередньо. Має 1 стягнення, яке на цей час не погашено . Має 7 заохочень, які застосовувалися з метою правослухняної поведінки. Характеризується посередньо. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи під наглядом адміністрації. На виробництві установи працевлаштований в дільниці «Ливарня» різноробом з відрядною оплатою праці. До виконання поставлених завдань ставиться посередньо. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться посередньо, здійснює за ними догляд під наглядом адміністрації. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, переважно має охайний зовнішній вигляд, іноді потребує контролю. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» ,«Фізкультура і спорт». До реалізації програм ставиться без зацікавленості .Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час читає художню літературу. У відношеннях з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із вузьким колом осіб.

З характеристики засудженого вбачається що рішенням комісії виправної колонії від 25.05.2022 в зміні умов тримання за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, відмовлено, як особі, яка не довела своє виправлення.

Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбування всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

В матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності семи заохочень не свідчить про його виправлення. До того ж, рішенням комісії виправної колонії від 25.05.2022 в застосуванні умовно-дострокового звільнення після відбуття двох третин призначеного строку покарання, відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

На теперішній час суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, необхідний більш тривалий час.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м.Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1