ВИРОК
Іменем України
24.03.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002939 від 02.10.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09.03.2021 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України на підставі статті 70 КК України 2 роки позбавлення волі із застосуванням статтей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання із визначенням 2 років іспитового строку
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченених за ч.2 ст.186 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи раніше судимим, а саме 16.03.2012 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, на шлях виправлення не став, а знову вчинив корисливий злочин проти власності. 01.10.2018, близько 18:40 год. ОСОБА_5 , повторно, перебуваючи у торговому відділі магазину «ВОПАК 5210» TOB «ПАККО Холдинг», що по вул. Окружна, 44 в м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, підійшов до стелажу, на якому знаходились алкогольні напої, а саме лікер «Шеріданс», ємністю 0.7 літра, в кількості одна пляшка, вартісю 463,75 гривень, а також підійшов до стелажу та взяв дві пачки кави марки «Якобс Монарх» 450 гр., загальною вартістю 208,16 гривень та помістив в корзину для продуктів.
В подальшому, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за взяті ним алкогольні напої та каву, пройшов повз каси вказаного торгового центру, зберігаючи даний товар в руках. Після цього ОСОБА_5 , будучи виявленим оператором відділу спостереження магазину «ВОПАК 5210» ТОВ «ПАККО Холдинг» ОСОБА_7 , який намагався наздогнати ОСОБА_5 , однак останній, усвідомивши, що його викрито у вчиненні таємного викрадення чужого майна, з метою заволодіння викраденим майном, продовжуючи злочинний умисел, почав тікати із приміщення магазину «ВОПАК 5210», що по вул. Окружна, 44 у м. Львові. Оператором відділу спостереження магазину «ВОПАК 5210» ОСОБА_7 не було його затримано. Після цього ОСОБА_5 покинув приміщення вказаного магазину разом із товарами, які не оплатив на касі, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 671,91 гривень. Викраденими товарами розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та надав пояснення аналогічні викладеним в обвинувальному акті.

Представник потерпілого вкотре в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Відтак у відповідності до вимог ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без представника потерпілого.
Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушеннях, стверджується наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Даними, які містяться у постановах про визнання речовими доказами від 03.10.2018 року.
Протоколом огляду від 03.10.2018 року
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доведена повністю. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, позитивну характеристику обвинуваченого та те, що обвинувачений на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебування на обліку в наркологічному диспансері, наявність міцних соціальних зв`язків, перебування на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , наявність постійного місця проживання. Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах санкції статті за якою кваліфіковано вчиненені ним злочини у вигляді позбавлення волі. На думку суду, таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, судом також встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09.03.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання на підставі статті 70 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням статтей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання із визначенням 2 років іспитового строку.
Відтак остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09.03.2021 року. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із застосуванням статтей 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України: цифровий носій CD-R на якому містяться шість відеофайлів, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.
Керуючись статтями 100, 373, 374, 376 КПК України, - суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09.03.2021 року ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

Речові докази:

цифровий носій CD-R на якому містяться шість відеофайлів, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1