Справа № 752/7306/22
Провадження №: 1-кп/752/1513/22
У Х В А Л А

02.08.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час судового засідання клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000410 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, студента Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:

до початку судового розгляду захисник ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вперше нетяжкий злочин, перестав бути суспільно небезпечною особою, позитивно характеризується за місцем свого проживання, приймає активну участь у студентському самоврядуванні та на волонтерських засадах допомагає добровольчому батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », офіційно працевлаштувався та працює, що свідчить про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, крім того, зазначив що і до вчинення злочинів добре вчився та позитивно характеризувався.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки, обвинувачений вчинив два злочини, що являють собою реальну сукупність злочинів, а тому до обвинуваченого не може бути застосовано ст. 48 КК України.

Потерпілий підтримав клопотання захисника та вказав, що кожна молода людина має право на другий шанс.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, які утворюють реальну сукупність злочинів. Тому суд вважає, що ОСОБА_4 вчинено не один злочин, як того вимагає ст. 48 КК України, тому підстав для застосування до нього вказаної норми закону немає.

Крім того, особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Разом з тим, захисником ОСОБА_3 не наведено жодних обґрунтувань того, в чому полягає втрата суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_4 , а з наданих захисником даних не вбачається, яких саме змін зазнав ОСОБА_4 після вчинення ним злочину, які б свідчили про втрату ним суспільної небезпечності і відповідно які б свідчили про неможливість вчинення ним злочинів повторно. Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що і до вчинення злочинів навчався та позитивно характеризувався. На думку суду, надані документи, зокрема, і щодо працевлаштування особи, характеризують ОСОБА_4 , проте жодним чином не вказують на таку зміну обстановки, за якої особа втратила свою суспільну небезпечність.

Враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК є право, а не обов`язок суду, суд із врахуванням вищевикладеного, а також враховуючи обставини вчинення злочинів обвинуваченим, викладеним у обвинувальному акті, вважає, що на разі відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Керуючись ст.ст. 285-286, 288, 369-372, 376 КПК України, ст. 44, 48 КК України, суд

ухвалив:
у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України - відмовити.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1