Єдиний унікальний номер № 285/2545/22
Провадження № 1-кп/0285/440/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження №0000332, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.05.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Несолонь, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей немає,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
встановив :
18 травня 2022 року близько 01 години ОСОБА_4 вживаючи алкогольні напої із ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки ВАЗ-21011, р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
У зазначений день, час і місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом він прибув на територію неогородженої присадибної ділянки разом із ОСОБА_6 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , при цьому не повідомивши про свій злочинний умисел ОСОБА_6 .
Близько 01 години 10 хвилин, переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню злочину, через незамкнену задню пасажирську дверку ОСОБА_4 проник до салону зазначеного автомобіля, де сів за кермо та спільно із ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний намір останнього, випхали вказаний транспортний засіб на дорогу, де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення ОСОБА_4 завів двигун вказаного автомобіля та поїхали в напрямку центру с. Несолонь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 20000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 18 травня 2022 року вночі в с.Несолонь Новоград-Волинського району він вживав спиртні напої. Після чого разом з ОСОБА_6 , який не знав про його наміри щодо вчинення злочину, зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 та випхали автомобіль ВАЗ, що належить ОСОБА_5 . На дорозі він завів автомобіль та поїхав. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо не карати.
Потерпілим ОСОБА_5 подано письмову заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов не заявляв, претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати обвинуваченого /а.с.8/.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Суд, відповідно до загальних засад кримінального судочинства, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, слід кваліфікувати як кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортними засобом.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, відповідальність за який передбачає альтернативні види покарань.
Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого, який судимостей немає, його молодий вік, негативну характеристику за місцем проживання, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, відношення до вчиненого, який свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки.
Також суд зважає на позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, який просив суворо не карати, наголосив, що претензій матеріального та морального характеру не має.
Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, вважаючи його

необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень та таким, що відповідає меті та загальним засадам призначення покарання згідно ст.ст. 50 та 65 КК України.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, який шкодує про вчинене та розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.
Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
-транспортний засіб марки ВАЗ - 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити потерпілому ОСОБА_5 ;
- змиви з: поверхні керма, ручки коробки передач, внутрішньої ручки відкриття лівих передніх дверцят (змиви упаковані до паперового пакету із написом «Національна поліція України слідче управління» № 1, 2, 3), запаковий слід з водійського сидіння (упакований до паперового пакету, який опломбований трьома контрольними пломбами: червоного кольору В01178, синього кольору НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), що знаходяться в кімнаті зберігання речових Новоград-Волинського РВП - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1