У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хотімля Вовчанського району Харківської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2022 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.06.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді передачі на поруки або зменшити розмір застави.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що ухвала є необґрунтованою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, суд не звернув уваги на можливість передачі його на поруки.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.
Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування або вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за декількома епізодами, раніше судимий не працює, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за декількома епізодами, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше судимий за вчинення тяжкого умисного корисливого злочину, не працює, тобто не має постійного джерела доходів. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом можливості обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки є безпідставними, оскільки суд розглянув вкаже клопотання, за результатами розгляду якого дійшов висновку про відсутність законодавчих підстав для передачі обвинуваченого на поруки.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3