Провадження № 1-кп/742/53/22
Єдиний унікальний № 742/1185/21
ВИРОК
Іменем України

07 червня 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0001344 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої двох неповнолітніх дітей, проживаючої АДРЕСА_1 , ФОП, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України,
УСТАНОВИВ:
25.09.2019 року близько 08 години обвинувачена ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись проїзною частиною вул. Миру с.Товкачівка Прилуцького району в напрямку смт. Мала Дівиця Прилуцького району, неподалік буд. 30 розташованого по вул. Миру с. Товкачівка Прилуцького району, порушила вимоги п.п. «б » п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. «д» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., здійснила зіткнення з велосипедом марки «Україна» під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який переїжджав проїзну частину вул. Миру в с.Товкачівка Прилуцького району та рухався таким чином в напрямку з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми,забійних ран «на волосистій частині голови» відкритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, з раною в нижній третині лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №43 від 24.03.2021 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, давши відповідні показання по факту ДТП, щиро кається в скоєному, просить суд суворо її не карати, вказує що на час ДТП була вагітною. Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову, покладалася на рішення суду.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, уточнивши цивільний позов, та просив суд задовольнити його, стягнувши із ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди - 10 000 гривень, щодо міри покарання просить суворо не карати обвинувачену, погоджується із покаранням запропонованим прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинувачену. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбаченими ст. 66 КК України є щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винної та її позицію до вчиненого, одруженої, маючої двох неповнолітніх дітей, працюючої ФОП, згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває, виключно позитивно характеризується, раніше не судимої, а також приймаючи до відома позицію потерпілого який просить суд суворо не карати обвинувачену та задовольнити його уточнений цивільний позов, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами; однак суд вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно неї іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

По кримінальному провадженню потерпілим заявлений уточнений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої 10000 грн. моральної шкоди, завданої від кримінального правопорушення . Відповідно до ст. ст.23,1167,1168 ЦК України та керуючись роз`ясненнями Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнав потерпілий внаслідок ДТП , і вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення з обвинуваченої моральної шкоди в повному обсязі, а саме стягнути в користь потерпілого з ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 370-371, 374, 395 КПК України суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік , якщо засуджена протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з засудженої ОСОБА_4 7691 грн.04 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.
Стягнути з засудженої ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Накладені арешти згідно ухвал слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.09.2019 р. та 31.01.2020 р. на транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та який визнаний речовими доказом по даному кримінальному провадженню скасувати, а переданий на зберігання ОСОБА_4 вказаний автомобіль,залишити у законному володінні останньої .
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

Велосипед марки «Україна» який зберігається на території Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області повернути потерпілому.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженій, захиснику, потерпілому, прокурору .

Суддя ОСОБА_8