Справа 688/1630/22
№ 1-кс/688/1151/22
Ухвала
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 липня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в рамках кримінального провадження №0000643 від 02 липня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

встановив:

04 липня 2022 року на адресу Шепетівського міськрайоннного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02 липня 2022 року близько 08:40 години, ОСОБА_6 , неподалік будинку №16 по вулиці Береговій в місті Шепетівці Хмельницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони вулиці Некрасова в напрямку вулиці Пліщинської в м. Шепетівці Хмельницької області, проїжджаючи заокруглення дороги в ліво по ходу руху, не врахував стан дорожнього покриття у вигляді ям та вибоїн, не обрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впоравшись з керуванням автомобіля, внаслідок чого допустив втрату поперечної стійкості (занос) керованого ним автомобіля,змінив напрямок руху, не переконався, що перед зміною напрямку руху це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чоговиїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась в межах своєї смуги на зустріч вказаному автомобілю. Відразу після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди водій на вказаному вище автомобілі з місця події зник. Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.п.1.5, 1.7, 2.1(а), 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущені водієм автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що призвели до смерті потерпілої на місці події.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.286-1 КК України.

02 липня 2022 року о 10 год 50 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 липня 2022 року СВ Шепетівського РУП за погодженням з Шепетівською окружною прокуратурою Хмельницької області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання. Захисник просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із носінням електонного засобу контролю.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

02 липня 2022 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000643 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав о 09 год 30 хв 04 липня 2022 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та вилученими під час огляду речовими доказами; протоколом обшуку автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом затримання на підставі ст.208 КПК України ОСОБА_6 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_6 на час обстеження за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння; речовими доказами; відеозаписом, на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема враховано відсутність соціальних зв`язків підозрюваного та законних джерел доходу.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП на підставі постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року, відповідно до якої позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, скоїв тяжке кримінальне правопорушення, під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_7 , яка перебувала у небезпечному для життя стані та з метою уникнення відповідальності зник з місця події.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Частина 3 ст.183 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. Однак, у випадку вчинення злочину, який спричинив загибель людини слідчому судді згідно ч.4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали рахувати до 30 серпня 2022 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: