Справа № 173/1125/21
Номер провадження1-кп/173/52/2022
В И Р О К
іменем України

16 травня 2022 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000134 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 01.06.2021 року в після обідній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на подвір`ї за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив через паркан, який розмежовує його та сусідський будинок буд. АДРЕСА_2 , металеві вироби, які вирішив викрасти. Після чого ОСОБА_4 , у вказаний день, переслідуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає переліз через паркан до вище вказаного сусідського домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , яке має всі ознаки сховища.
Перебуваючи на вказаному подвір`ї, ОСОБА_4 побачив металеву діжку об`ємом 200 л. світло-червоного кольору, та металеві труби різного діаметру та різної довжини у кількості 5 шт., які визначив об`єктом свого злочинного посягання. Потім ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні наміри, за допомогою фізичної сили рук, по черзі перекинув на територію свого двору вищезазначені металеві труби та металеву діжку. Після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19 від 09.06.2021 матеріального збитку на суму 512,16 грн. в цінах діючих на момент скоєння злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 01.06.2021 року, перебуваючи на подвір`ї за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив через паркан, який розмежовує його та сусідський будинок буд. АДРЕСА_2 , металеві вироби. Після чого, переліз через паркан до вище вказаного сусідського домоволодіння, де побачив металеву діжку об`ємом 200 л. та металеві труби різного діаметру та різної довжини у кількості 5 шт., які за допомогою фізичної сили рук, по черзі перекинув на територію свого двору. Після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні металева діжка об`ємом 200 л. та металеві труби різного діаметру та різної довжини у кількості 5 шт., які передано на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1