справа № 563/812/22
провадження № 1-кп/563/106/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2022 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корець кримінальне провадження №0000299 від 30 вересня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козлин Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, із середньою спіціальною освітою, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

29 вересня 2020 року, в темну пору доби, приблизно о 23 год 28 хв., водій ОСОБА_10 , керуючи автобусом марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху автомобільної дороги Київ - Чоп, зі сторони м. Києва у напрямку м. Рівного, на 273 км. + 850 м вказаної автодороги, поблизу с.Користь Корецького району Рівненської області, в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, виїхав за межі автодороги на праве узбіччя де допустив наїзд у задню частину причепа ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до вантажного автомобіля марки «Iveco Magirus 80-13», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який стояв у попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автобуса марки «Mercedes- Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження, у результаті яких він загинув на місці події, інші пасажири вказаного автобуса ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Порушення ОСОБА_10 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обвинувачення, просила визнати винним ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основоного покарання із випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки. Розмір витрат на залучення експерта просила стягнути із ОСОБА_10 . Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувати накладені арешти на транспортні засоби.

Обвинувачений ОСОБА_10 судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Зокрема вказав, що 29 вересня 2020 року, приблизно о 23 год 28 хв. як водій МПП "Деймос" здійснював рейс з м.Києва до м. Рівне і в с.Користь Корецького району проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, виїхав за межі автодороги на праве узбіччя, де допустив наїзд у задню частину причепа ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до вантажного автомобіля марки «Iveco Magirus 80-13», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який стояв у попутному напрямку. Пасажири отримали тілесні ушкодження, один із пасажирів ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. Вказав, що по можливості відшкодував матеріальну шкоду потерпілим. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати, обрати йому міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, зважаючи на позиції потерпілих та пом`якшуючі обставини.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини ДТП наведені обвинуваченим. Вказала, що померлий ОСОБА_12 був її чоловіком. 29 вересня 2020 року він поїхав по справам до м.Києва і вночі з 29 на 30 вересня 2020 року мав повертатись додому. о 19 год. 29 вересня 2020 року чоловік сів на рейс автобуса " ОСОБА_14 ", який прямував з Києва до Рівного. Коли зателефонувала до перевізника, то дізналась, що сталась ДТП, в результаті якої чоловік загинув. Вказала, що їй відшкодовано в рахунок моральної шкоди від обвинуваченого 50 000 гривень, від МПП "Деймос" 200 000 гривень. Претензій до обвинуваченого не має.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що із сторони потерпілої відсутні буль-які претензії до обвинуваченого, оскільки моральна шкода обвинуваченим повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_5 та її сину ОСОБА_15 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що 29 вересня 2020 року повертався із робочого відрядження з м. Харків. О 19 год. 29 вересня 2020 року сів на рейс з м.Києва до м.Рівного. Вказав, що майже всю дорогу спав, проте близько 23 год. 30 хв. відчув удар в передню частину автобуса, як наслідок автобус почало заносити і автобус зупинився на правому узбіччі. Перебував в шоковому стані, пасажири почали виходити з автобуса та допомагпти іншим вибратись з нього. Водій автобуса був тверезим. Просив суворо не карати обвинуваченого, претензій до нього не має.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат ОСОБА_8 вказав, що поданий цивільний позов, поданий до ПАТ "СГ "ТАС" та МПП "Деймос" підтримує повністю та просить його задоволити.

Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченого, представника державного обвинувачення, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції не має. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому та заподіяли потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За таких обставин, оцінюючи указані вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України встановлена згідно з критерієм доведеності поза розумним сумнівом (ст.17 КПК України), знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому судом враховано й характеризуючі дані ОСОБА_10 , які досліджувалися в судовому засіданні, зокрема:

- паспорт ОСОБА_10 , з якого слідує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Козлин Рівненського району Рівненської області (Том 2, а.п. 231);

- вимогу ДІАП Національної поліції України, з якої слідує, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий (Том 2, а.п. 236);

- довідку КП «Рівненський центр психологічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради від 30 жовтня 2020 року за №7036, якою підтверджено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (Том 2, а.п. 235);

- характеристику на ОСОБА_10 , видану Новоукраїнською сільською радою від 20 листопада 2020 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_10 проживає без реєстрації в с.Козлин Рівнеського району Рівненської області. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг в міську раду щодо його поведінки не надходило (Том 2, а.п. 238);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №103 від 30 вересня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_10 станом на момент огляду не перебував у стані алкогольного сп`яніння (Том 1, а.п. 24-25).

Крім того, судом досліджено досудову доповідь, згідно якої ОСОБА_10 має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації, вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства.

Суд також бере до уваги і те, що у ОСОБА_10 на утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 14 вересня 2006 року (Том 2, а.п.239), і що обвинувачений ОСОБА_10 є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи загального захворювання (Том 2, а.п. 242).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховуює характер та тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів; фактичні обставини справи, дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідатиме поняттю і меті покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Разом тим, враховуючи позицію потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, раніше не судимий, на диспансерному обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги те, що на утриманні обвинуваченого перебуваює неповнолітній син, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, тому обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

З приводу цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 суд прийшов до наступних висновків.

У судовому засіданні потерпіла заявила позов про стягнення шкоди, заподіяної злочином, яка складається з матеріальної шкоди, а саме з витрат, понесених потерпілою внаслідок лікування та тимчасової непрацездатності в сумі 6 045 грн., які просить стягнути солідарно з МПП "Деймос" та ПАТ "СГ "ТАС", а також моральної шкоди в сумі 100 000 грн., яку просить стягнути з МПП "Деймос".

В судовому засіданні представник потерпілої підтримав заявлений позов повністю.

Представник ПАТ «СГ "ТАС» явку представника в судове засідання не забезпечило, до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю та підтримують поданий візвиз на позов. Згідно наданого письмового відзиву проти позову заперечують, з тих підстав, що для сплати ОСОБА_7 їй необхідно пред`явити квиток та медичну довідку про термін тимчасової непрацездатності.

МПП "Деймос" явку свого представника не запезбпечило, до суду також надіслало відзив на позов, згідно якого проти позову заперечили, мотивуючи свої заперечення тим, що матеріальна шкода підтверджена неналежними доказами, а моральна шкода незрозумілим викладом моральних страждань та відсутністю доказів на її підтвердження.

ОСОБА_10 на момент вчинення ДТП був водієм МПП "Деймос", володільцем автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 було МПП "Деймос". Вказані обставини не заперечувались сторонами і підтверджено матеріалами справи, зокрема, підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном ДХХ №029741 (Том 1, а.п 33), ліцензією серії ЕА №573022 про надання МПП "Деймос" послуг з перевезення пасажирів (Том 1, а.п. 36).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами ч.2 ст.1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Крім того, ст.1172 ЦК України вказує, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Пунктом 6 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» у якості одного з видів обов`язкового страхування передбачено особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

14.05.2012 між АТ «СГ «ТАС» (приватне) та МПП «ДЕЙМОС» укладено Договір доручення N:24-7473/000/01, предметом якого є обов`язкове особисте страхування пасажирів МПП «ДЕЙМОС» від нещасних випадків на транспорті (Том 1, а.п. 42-43).

Тобто, ОСОБА_13 під час поїздки була застрахованою особою, яка здійснювала поїздку з м.Києва до м.Рівне. Під час ДТП отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, лікувалась та перенесла операцію на щелепі, а також 10 днів була тимчасвого непрацездатною.

Тобто, ОСОБА_13 з 30.09.2020 по 09.10.2020 з приводу отриманих під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди травм ОСОБА_13 знаходилася на стаціонарному лікуванні в медичних закладах: ??30.09.2020 в Комунальному закладі охорони здоров`я «Корецька центральна районна лікарня» Корецької районної ради Рівненської області, згідно епікризу; ??З 30.09.2020 по 09.10.2020 в Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради.

До матеріальної шкоди в сумі 4005,25 грн, пов`язаної з лікуванням потерпілої у зазначених медичних закладах включено такі витрати: вартість придбання ліків в сумі 829 грн. від 30 вересня 2020 року, вартість комп`юторної томографії головного мозку вартістю 843 грн. від 30 вересня 2020 року, вартість ліків на суму 479 грн. 50 коп. від 02 жовтня 2020 року; вартість операційного пакета для операціїї на щелепі - 1625 грн. від 02 жовтня 2020 року; вартість ліків - 228 грн., що підтверджено доданими товарними чеками.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону про страхування, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно ст.25 Закону про страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Згідно з п.5 ст.38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік. А у відповідності до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 5000 гривень.

Під тимчасовою втратою працездатності розуміють неспроможність особи виконувати свої трудові обов`язки внаслідок короткотривалих обставин об`єктивного характеру. Тимчасова непрацездатність може бути спричинена зокрема і фізичною нездатністю особи здійснювати трудову діяльність (хвороба, травма, вагітність та пологи). Тимчасова непрацездатність має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Відповідно до п.2.18 Інструкції про порядок видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 р. №455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 р. за № 10005/6196, підтвердженням тимчасової непрацездатності є довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу, яка видається у разі тимчасової непрацездатності громадян, які шукають роботи, і безробітних, враховуючи період їх професійної підготовки та перепідготовки.

Підпунктом «в» п.8 Положення визначено, що страховики виплачують страхові суми у разі тимчасової втрати застрахованим працездатності за кожну добу - 0,2 відсотка страхової суми, але не більше 50 відсотків страхової суми.

Розмір страхової суми для кожного застрахованого становить 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.6 Положення).

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 грн, отже ліміт страхового відшкодування становить 102000,00 грн (17 х 6000).

Керуючись п.24.1 ст.24 Закону "Про страхування", відшкодування майнової шкоди пов`язаної з лікуванням в сумі 4005 грн. 25 коп. покладається на ПАТ "СГ"ТАС" в межах ліміту страховика та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.25 Закону "Про страхування", суд прийшов до висновку, що відшкодування майнової шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі 2040 грн. (10 діб тимчасової непрацездатності (10200х0,2:100х10) покладається на ПАТ "СГ"ТАС" та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

За результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині моральної шкоди були доведені під час розгляду справи, і тому підлягають задоволенню частково в сумі 50 000 гривень.

В даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року накладено арешти на вантажний автомобіль марки «Iveco Magirus 80-13», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Накладені арешти на вищезазначені транспортні засоби необхідно повністю скасувати, згідно ч.4 ст. 174 КПК України та повернути їх власникам, згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 19 188 грн. 32 коп.

Клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 під час судового розгляду учасниками судового провадження не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_10 на підставі ч. 1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати, понесені на залучення експерта, в сумі 19 188 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 32 коп.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в загальній сумі 6 045 (шість тисяч сорок п`ять) гривень.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Деймос" на користь ОСОБА_13 моральну шкоду шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисячь) гривень.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року.

Скасувати арешт на вантажний автомобіль марки «Iveco Magirus 80-13», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було накладено ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

- вантажний автомобіль марки «Iveco Magirus 80-13», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який вилучений та знаходиться на території спеціального майданчика, що за адресою: м. Корець, вул. Київська, 17 - повернути власнику ОСОБА_17 ;

- причіп ПП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який вилучений та знаходиться на території спеціального майданчика, що за адресою: м. Корець, вул. Київська, 17, Рівненського району, Рівненської області передати - повернути власнику ОСОБА_18 ;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений та знаходиться на території спеціального майданчика, що за адресою: м.Корець, вул. Київська, 17, Рівненського району, Рівненської області повернути власнику ОСОБА_19 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1