Справа № 390/1769/21
Провадження № 1-кп/390/212/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.04.2021, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого вищу освіту, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 02.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 год. 00 хв. 02 квітня 2022 року.

В судовому засіданні прокурором до суду подано письмове клопотання, в якому вона просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 днів, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 зазначив, що в зв`язку із зміною обстановки в країни на даний час недоцільно продовжувати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 має військову підготовку, бажає передати кошти застави на потреби ЗСУ, перебування на волі принесе більше користі і країні, і підзахисному, який зможе працювати та захистити свою країну. Жодних загроз для кримінального провадження при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу не має, а тому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою та зазначив, що бажає вступити до тероборони.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступник висновків.

Згідно з ч.1, ч.2, ч. 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року).

У п.75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що він часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що, навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Існування обґрунтованої підозри щодо скоєння заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, однак тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому, ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Суд також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого, позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного (обвинуваченого) обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням вищевикладеного, тяжкості кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке має бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло у нічний період доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що на переконання суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередить існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло у нічний період доби, строком до 11.05.2022, з покладенням наступних обов`язків, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не виїжджати за межі Кропивницького району, Кіровоградської області, без дозволу суду та прибувати за викликом до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. наступної доби, а в разі проходження стаціонарного лікування - приміщення лікарні;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Строк дії ухвали визначити до 11 травня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання та передати для виконання до відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали складений 16 березня 2022 року.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1