ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/849/22 Справа № 203/1210/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року про скасування повідомлення про підозру, у кримінальному провадженні №0000059 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 та скасовано повідомлення виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про підозру від 05 січня 2022 року ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та зобов`язано виключити відомості з ЄРДР.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_10 є адвокатом, а повідомлення про підозру було складено та підписано, в порушення ч.2 ст. 481 КПК України, виконувачем обов`язків прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 , який є неуповноваженою особою, оскільки нормами КПК України, не надано повноважень виконувачу обов`язків керівника обласної прокуратури складати повідомлення про підозру адвокатам на рівні з керівником такої прокуратури. При цьому, вирішуючи питання щодо обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 слідчий суддя зазначив, що вона сформульована таким чином, що б використати в іншому кримінальному провадження для спонукання суд ухвалити певний вирок.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката.
Також, прокурор просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, так як його не повідомляли належним чином про розгляд скарги за три дні, оскільки належного підтвердження в матеріалах відсутні. При цьому, наявна в судових матеріалах повістка про виклик створена за день до судового засідання та з неї не можливо встановити її спосіб відправлення та отримання.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки було порушено принцип змагальності, так як сторону обвинувачення не було повідомлено належним чином про розгляд скарги адвоката на повідомлення про підозру, в той час коли останній був повідомлений завчасно. Стосовно висновків слідчого судді про штучне формування обґрунтованості підозри, то прокурор зазначає, що слідчий суддя взяв до уваги надані адвокатом матеріали з іншого кримінального провадження, які не можуть бути використані в цьому. Також, прокурор вважає помилковими висновки слідчого судді, що повідомлення про підозру було складено та вручено неуповноваженою особою, так як заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на час складання підозри був виконуючим обов`язків керівника обласної прокуратури, що відповідає ЗУ Про прокуратуру, ст. 79 Кодексу законів про працю України та листу Міністерства соціальної політики України Щодо тимчасового виконання обов`язків відсутнього працівника від 17 жовтня 2016 року. Разом з цим, прокурор вказує, що ухвала слідчого судді не направлялася для виконання, а також не зрозуміло з яких підстав слідчий суддя оголосив лише вступну і резолютивну частину.
В апеляційному суді прокурор просив поновити строк та задовольнити апеляційну скаргу.
Захисник в апеляційному суді не заперечував проти поновлення строку прокурору на апеляційне оскарження, а проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги на повідомлення про підозру, апеляційний суд вважає, що прокурору слід поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, а апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.
Перевіряючи питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційним судом встановлено, що під час розгляду скаргу слідчим суддею прокурор не був присутнім. Повідомлення про виклик прокурора судом було направлено на електрону адресу, яка з 24 лютого по 06 червня 2022 року знаходиться в неробочому стані, що підтверджується відповідним листом. Тому враховуючи позицію учасників перегляду прокурора, який просив поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, захисника який не заперечував проти поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку, що термін слід поновити і розглянути апеляційну скаргу про суті.
Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність рішення слідчого судді, яким скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження.
Матеріалами скарги підтверджується, що Третім СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 за ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 328, ч.2 ст. 387, ч.3 ст. 368 КК України.(а.с.60-63)
05 січня 2022 року в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури складено та повідомлено про підозру ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.(а.с.78-87)
Дане повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_10 слідчий суддя скасував з чим апеляційний суд не може погодитися.
Слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру підписано не уповноваженою особою.
Так, ч. 1 ст. 276 КПК України передбачені випадки, в яких повідомлення про підозру здійснюється обов`язково в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За загальним правилом письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 277 КПК ). Однак у ст. 276 цього Кодексу зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
За приписами ст. 480 КПК адвокат належить до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 481 КПК письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Апеляційний суд вважає, що в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру ОСОБА_10 здійснено в.о. керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 , який є належним суб`єктом, оскільки це є обов`язком останнього.
Дана позиція апеляційного суду узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними 25 лютого 2020 року в справі №404/6345/16-к.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що письмове повідомленні про підозру ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, складено і підписано в.о. керівником Дніпропетровської обласної прокуратури, який є уповноваженою особою для здійснення таких дій, і це не є порушенням вимог кримінального процесуального закону у цій частині.
Стосовно посилання слідчого судді, що підозра стосовно ОСОБА_10 є необґрунтованою, то ці висновки є передчасними.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, апеляційний суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини (чи її відсутності) особи у вчиненні злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при ухвалені вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Більш того, апеляційний суд вважає надуманими висновки слідчого судді, що підозра стосовно ОСОБА_10 сформульована таким чином, що б використати в кримінальному провадження № 0000034 для спонукання суд ухвалити певний вирок, оскільки такі висновки зроблені слідчим суддею без надання стороною обвинувачення та дослідження вказаних матеріалів кримінального провадження. Апеляційний суд зауважує, що аналіз доказів з матеріалів кримінального провадження № 0000034 здійснюється судом, що їх розглядає, тому висновки про спонукання суд ухвалити певне рішення є необґрунтованими в даному випадку. Дослідивши матеріали скарги апеляційний суд вважає, що зміст повідомлення про підозру є достатньо зрозумілим, і підстав для скасування повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_10 з цих мотивів не має. Апеляційний суд вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 відповідає приписам наведених вище положень Кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою необхідно відмовити у задоволенні скарги захисника про скасування повідомлення про підозру.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити строк прокурору Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської окружної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року, якою скасовано повідомлення про підозру від 05 січня 2022 року ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4