КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1974/22
Провадження № 1-кс/552/901/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 розглянувши клопотання страшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділення № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000055 від 10.05.2018 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 , ч.1 ст. 366 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2017 року ОСОБА_6 видано рішення № 14, яким затверджено перелік доріг та тротуарів для виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення капітального та поточного ремонтів у 2017-2018 роках.

01.06.2017 року з метою проведення капітального ремонту покриття вулиці Подільської ОСОБА_6 укладено договір на розробку проектно-кошторисної документації із ФОП ОСОБА_7 , згідно якого встановлено загальну кошторисну вартість будівництва вулиць Подільської та Чкалова.

У період часу з 19.07.2017 по 02.11.2017р. останній обіймаючи посаду Кобеляцького міського голови, діючи з єдиним умислом, з метою одержання неправомірної вигоди, у виді оплати робіт за бюджетні кошти, які не виконані, для ТОВ «ІНТЕРА-СТРОЙ», використовував своє службове становище у порушення п. 6 ч. 1 ст. 7, п. 7 ч. 5 ст. 22, п. 3 ч. 1 ст. 26, ст. 49 Бюджетного кодексу України, п.16 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.1, 4, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та всупереч інтересам служби, внаслідок чого спричинено шкоду територіальній громаді в особі Кобеляцької міської ради Полтавської області на загальну суму 386 224 грн, що у 482 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

30.05.2022 року Решетилівською окружною прокуратурою складено позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до підозрюваного ОСОБА_6 на загальну суму 386 224 грн.

Просив накласти арешт на майно підозрюваного, а саме: житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218); квартиру за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 38791075).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечує щодо задоволення клопотання та просив відмовити .

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність та недоведеність.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 4 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

За ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя приймає до уваги , що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Водночас такі обмеження не розповсюджуються на майно, яке визнано речовим доказом.

З матеріалів справи слідує, що у провадженніСВ відділення № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000055 від 10.05.2018 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 , ч.1 ст. 366 КК України.
24.05.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України.

30.05.2022 Решетилівською окружною прокуратурою складено позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до підозрюваного ОСОБА_6 на загальну суму 386 224 грн.

З метою забезпечення цивільного позову, слідчий звернувся про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 з забороною розпорядження, а саме: житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218); квартиру, за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 38791075).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно, а саме нерухоме майно на яке просить слідчий накласти арешт має ознаки, передбачені ст.ст. 98, 170 КПК України слідчому судді не надано.

Також не надано доказів вартості майна, яке належить арештувати,

З огляду на це, неможливо встановити, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не є можливим.

Крім того, рішенням Господарського суду Полтавськох області від 25.11.2021 року по справі № 917/353/21 за позовом керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уопваноженого державною здійснювати відповідні функції у сріних правовідносинах Кобеляцької міської ради джо Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтера-Строй» про стягнення 858 291 грн. у задоволенін позовних вимог відмовлено. Рішенням встановлено, що в обґрунтування позову прокурор посилався на те, що в актах приймання,виконаних будівельних робіт відповідачем завищено обсяг виконаних робіт, що призвело до безпідставних витрат місцевого бюджету. Кобеляцька міська рада рішенням № 8 від 15.06.2018 «Про перевірку замірів щодо відповідності капітального ремонту та будівництва доріг в м. Кобеляки», затвердила акт комісії з питань перевірки замірів щодо відповідності капітального ремонту та будівництва доріг в м. Кобеляки та затвердила результати повторних замірів асфальтного покриття загальною площею 3192,2 м2 по вул. Чкалова, вул. Подільської, пров. Подільському. Як було встановлено судом, замовник - Кобеляцька міська рада - підписав усі акти приймання виконаних будівельних робіт без зауважень та посвідчив їх печаткою. Отже, замовник прийняв роботи без зауважень. Отже, той факт, що замовник прийняв роботи та не заявив жодних зауважень під час розгляду справи в установленому порядку не спростовані. Прокурор у позові не зазначає, до якого саме виду недоліків (явних чи прихованих) відносяться заявлені у позові недоліки прийнятих замовником робіт.

Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим у клопотання та прокурором у ході розгляду справи не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, не надано необхідних підтверджуючих документів, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 -173 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений і проголошений 10 червня 2022 року о 10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1