Справа № 141/182/17
Ухвала
Іменем України

"27" квітня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000344 від 21 жовтня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибережне Оратівського району Вінницької області, українця, проживаючго по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000344 від 21 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
26.04.2022 року від прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави, яке обґрунтоване тим, що розглянути зазначену справу до спливу застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видається за можливе, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, а зважаючи на міру покарання, що може загрожувати йому у разі визнання винуватим, існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ці ризики не відпали і продовжують існувати та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год 30 хв з 24.02.2022 строком на 30 днів введений воєнний стан, який був продовжений Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був, водночас участь обвинуваченого в судовому засіданні була забезпечена в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Вінницька УВП №1».
Подане клопотання прокурор ОСОБА_6 підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не заперечував.
Його захисник адвокат ОСОБА_7 , підтримала позицію свого підзахисного.
Розглянувши підстави заявленого клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території України, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Крім того відповідно до рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, рекомендовано: роз`яснювати громадянам, зокрема, можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів); зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою) ; вважати за неможливе відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Крім того, у своїй постанові від 23.06.2020 (справа №522/20634/19) Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що відповідно до положень ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого і в той же час таке право у кількості використання сторонами кримінального провадження процесуальним законом не обмежено.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, пов`язаних із позбавленням життя іншої особи, за які передбачені покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі, від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, за місцем проживання характеризується негативно, зник з місця злочину, у останнього відсутні стабільні соціальні зв`язки за місцем проживання, що свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд враховує також ту обставину, що дане кримінальне провадження судом не завершено до спливу продовженого строку дії попередньої ухвали суду від 10.03.2022, а тому дійшов висновку, що за сукупності таких обставин, підлягає продовженню раніше застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331,369, 370, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Прибережне Оратівського району Вінницької області, українцю, проживаючому по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000344 від 21 жовтня 2016 року, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, терміном на 60 (шістдесят днів), до 25 червня 2022 року включно.
Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, потерпілій, захиснику та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено 29.04.2022.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3