1Справа № 335/2900/22 1-кс/335/1347/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 30.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Яр Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув середню освіту, працюючий трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ПП «Агрофірма «Славутич», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду із вищезазначеним клопотанням в обґрунтування якого зазначив наступне.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 30.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 травня 2022 року, приблизно о 02:00 годині, в темний час доби, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-11540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух по автодорозі Р-73 від села Миколай-Поле в напрямку автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, на території Запорізького району Запорізької області. В салоні автомобіля в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час здійснення руху по вказаній автодорозі не доїжджаючи 300 м до автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, водій ОСОБА_6 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи зі злочинною недбалістю відволікся від керування транспортного засобу, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив занос автомобіля вправо, з подальшим перекиданням автомобіля та виїздом за межі проїзної частини.
Своїми діями, водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у роботі. п. 2.9 Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; В результаті ДТП, пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, загинув на місці ДТП.
30.05.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК.
30.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобіля, а також його пошкодження та стан проїзної частини в місці події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом обшуку автомобіля «ВАЗ-11540», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Крім того, ОСОБА_6 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.
Посилаючись на те, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, слідчий просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозрита недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчим. У разі якщо за результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійде висновку, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, захисник просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2022 року за № 0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
30.05.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК.
30.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, який хоча і є необережним злочином, проте, у час його вчинення підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до тяжких наслідків у вигляді загибелі особи.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.

Так, підозрюваний з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що досудове розслідування наразі триває, знаходиться на початковій стадії він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому кримінальному провадженні. Те, що всі свідки є близькими знайомими підозрюваного, значно підвищує вірогідність незаконного впливу на них ОСОБА_6 .

Доводи захисника про те, що підозрюваний проживає разом з родиною, має на утримані малолітню дитину, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, вказані захисником дані про підозрюваного, як такі, що його позитивно характеризують нівелюються іншими даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, з яких вбачається, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, спричинив загибель людини, що є найвищою цінністю суспільства.
Разом з тим, суд погоджується з доводами сторони захисту щодо недоведеності існування ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у клопотанні та у судовому засіданні ані прокурором, ані слідчим не зазначено, яким іншим способом підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а щодо можливості вчинення ним іншого кримінального правопорушення, то вказаний ризик є припущенням сторони обвинувачення, оскільки підозрюваний до затримання не притягався до кримінальної відповідальності.

На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваний не проживає за адресою реєстрації місця проживання. Зазначена в наданій захисником характеристиці підозрюваного з місця проживання адреса не відповідає адресі фактичного місця проживання, про яку повідомив підозрюваний в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваної особи з 30 травня 2022 року, до 28 липня 2022 року включно.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_6 .
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язан виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 28.07.2022 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1