ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1976/22 Номер провадження 11-сс/814/274/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000114 від 23.03.2022 за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25 березня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 23.03.2022 та підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гвардійський Новомосковського району Дніпровської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, перебуваючому на посаді генерального директора ТОВ «Полтавська безпека», депутату Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України та роз`яснено положення ч.2 ст. 179 КПК України.

Строк дії ухвали визначено рахувати до 22 травня 2022 року в межах строку досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 березня 2022 року приблизно о 19.00 год ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем HYUNDAI IХ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у громадському місці, а саме на автомобільній дорозі сполученням Омельник - Щербаки, поблизу с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області. У цей час, рухаючись по вказаній дорозі, ОСОБА_8 зупинився біля командира взводу окремого підрозділу воєнізованої охорони ПАТ «Укртатнафта» ОСОБА_10 , який відповідно до своїх службових обов`язків здійснював спостереження та охорону зовнішнього віддаленого периметру заводу ПАТ «Укртатнафта» та перебував на узбіччі вказаної автодороги. Коли ОСОБА_10 підійшов до автомобіля ОСОБА_8 , у останнього виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_8 вийшов з вказаного автомобіля, умисно, безпричинно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діставши з салону предмет, зовні схожий на автомат Калашникова, з прикладом, ніжками для упору та магазином, з маркуванням 1979ПХ-9778, усвідомлюючи, що вказаний предмет буде сприйнятий ОСОБА_10 , як вогнепальна зброя, став погрожувати його застосуванням останньому, шляхом виконання дій, пов`язаних з досиланням патрона в патронник, встановлення його на ніжки на дорогу, вимагаючи при цьому підняти руки догори, що ОСОБА_10 сприйнялося як реальна загроза для життя та здоров`я, а також стало перешкодою у виконанні ним його безпосередніх посадових обов`язків. Для припинення вказаних протиправних дій ОСОБА_8 ОСОБА_10 викликав на допомогу працівників територіальної оборони Омельницької ОТГ Кременчуцького району, які здійснювали охорону громадського порядку та безпеки на території Кременчуцького району у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, позбавивши можливості останніх виконувати покладені на них обов`язки. Після прибуття працівників територіальної оборони Омельницької ОТГ Кременчуцького району, ОСОБА_8 продовжив свої злочинні дії, погрожуючи останнім застосуванням вищевказаного предмета, зовні схожого на вогнепальну зброю, що ними сприймалося як реальна загроза для життя та здоров`я, чим вчиняв хуліганські дії, пов`язані з посяганням на правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, безпека та інтереси громадян України та держави в цілому.

23.03.2022 ОСОБА_8 , відповідно до протоколу затримання, фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України о 23 год. 50 хв. 23.03.2022.

24.03.2022, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Проте вказав, що прокурор не довів в судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та наявні ризики.

Вважає, що суд безпідставно не визнав наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто того, що ОСОБА_8 зможе впливати на потерпілого та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , оскільки він є мешканцем села де вони проживають та з ними підозрюваний знайомий особисто, а тому зможе на них впливати з метою зміни останніми показань.

Стверджує, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , так як у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Про наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин та у разі засудження йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання, не одружений.

Поведінка підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, який погрожував не лише потерпілому, а і працівникам територіальної оборони Омельницької ОТГ Кременчуцького району застосуванням предмета, зовні схожого на вогнепальну зброю, вказують про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, конкретні дані, які б свідчили що, перебуваючи на волі, підозрюваний буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні відсутні, як правильно зазначив слідчий суддя в ухвалі, і в клопотанні не наведені переконливі докази наявності цього ризику. Не містить таких даних і апеляційна скарга прокурора, а проживання в одному населеному пункті не є переконливим доказом того, що підозрюваний чинитиме тиск на потерпілого і свідків.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 постійно проживає за однією адресою, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За період часу з 25.03.2022, коли ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, по день розгляду провадження в апеляційній інстанції підозрюваний порушень встановлених слідчим суддею обов`язків не допускав, як і не вчиняв будь-яких дій щодо перешкоджання встановленню істини в справі чи ухилення від органу досудового розслідування чи суду. Окрім того, прокурором не надано апеляційному суду достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про здійснення підозрюваним протягом вказаного періоду незаконного впливу на потерпілого чи свідків.

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на волю та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

с) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Параграф 3 статті 5 Конвенції передбачає, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдує взяття особи під варту, і орган досудового слідства зобов`язаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Таким чином, обраний слідчим суддею щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4