Справа №345/1845/22
Провадження № 1-кп/345/261/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000172 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою спеціальною освітою, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілій.

Правопорушення вчинене за таких обставин.

02.07.2022 близько 19:00 год. ОСОБА_2 , перебував в АДРЕСА_2 де на ґрунті ревнощів розпочав словесний конфлікт із своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_5 . В ході словесної суперечки, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_2 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, наніс своїй колишній співмешканці ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ліву ділянку голови, після чого наніс декілька ударів колінами обох ніг в ділянку правої та лівої ноги потерпілої та лівої руки, один удар правою рукою в ділянку лівого плеча, та не менше чотирьох ударів правою рукою в ліву ділянку обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча, синці в ділянці правої ноги, синці в ділянці лівої ноги, які згідно висновку судово-медичного експерта від 05.07.2022 відноситься до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав і підтвердив, що вчинив кримінальний проступок за вище наведених обставин. Пояснив, що з ОСОБА_5 він більше трьох років проживав однією сім`єю. В них народилось двоє спільних дітей. На даний час живуть окремо. 02.07.2022 року прийшов до ОСОБА_5 додому, де в них виник конфлікт на ґрунті особистої неприязні. Під час цього конфлікту наніс колишній співмешканці декілька ударів руками і декілька ударів ногами. За вчинене не розкаюється, готовий відбути покарання у виді штрафу

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила, що з обвинуваченим вони проживали однією сім`єю і в них народилось двоє спільних дітей. Зараз живуть окремо. 02.07.2022 р. ОСОБА_2 приїхав до її дому. Він перебував стані сп`яніння. В них виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс їй ряд ударів руками і ногами як по голові, так і по тулубу, і по ногах. А ще намагався душити її. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, але просить щоб йому заборонили наближатись до неї. Щодо покарання то покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, а ні потерпілою не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення проступку; способу спричинення тілесних ушкоджень; ступеня завданих тілесних ушкоджень, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких було скоєно кримінальне правопорушення, а також думку потерпілої і позицію прокурора.
Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, він має постійне місце проживання, на обліку у психіатра та нарколога не числиться, офіційно не працевлаштований.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі покарання обставини і призначити йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи наведене, і те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Саме, таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні. Відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу вироком суду. Речові докази відсутні.

Відповідно до ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Враховуючи інтереси потерпілої від злочину, беручи до уваги, що насильницькі дії з боку обвинуваченого були спрямовані відносно особи, з якою він перебував з сімейних відносинах, такі насильницькі дії були вчиненіобвинуваченим по місцю проживання потерпілої, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк 3 (три) місяці.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 тавизнати його винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Застосувати до ОСОБА_2 на строк 3 (три) місяці обмежувальний захід та покласти обов`язок, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України:

- заборонити наближатися на відстань 100 метрів і ближче до місця, де проживає ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 .

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_2 в частині застосування обмежувальних заходів покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядкудо Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя