Дата документу 25.08.2022
Справа № 334/3474/22
Провадження № 1-кс/334/1074/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001431 від 23.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_6 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:
-28.06.2022 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 104, 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки,
ВСТАНОВИВ:
25.08.2022 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2022, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та попрохав у нього мобільний телефон фірми «Xiaomi» моделі Redmi 6A, в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень 00 копійок, в якому знаходилися сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 та «Водафон Україна» № НОМЕР_2 , які для потерпілого не представляють матеріальної цінності, для здійснення телефонного дзвінка, на що останній, тримаючи у руках розблокований мобільний телефон запитав у ОСОБА_6 номер телефону для здійснення виклику. Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, вихватив з рук потерпілого належний йому мобільний телефон та на численні прохання потерпілого повернути належне йому майно не реагував.
Далі, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів долонею своєї лівої руки в область правої частини голови та шиї неповнолітнього ОСОБА_8 , та утримуючи при собі мобільний телефон потерпілого покинув місце вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
За даним фактом розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001431 від 23.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
23.08.2022 року о 18 год. 20 хв. було затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

24.08.2022 слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлена наявність ризиків, передбачених 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, щостворює ризик зникнення підозрюваного з його місця проживання. що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, він може впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом залякування чи погроз з метою уникнення відповідальності, оскільки вчинив злочин корисливо насильницького характеру. Крім того, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.06.2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 104, 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, ОСОБА_6 було пред`явлено підозру у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України та слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя та 14.07.2022 року було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Також, йому повідомлено про підозру: 14.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 29.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, 15.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, 23.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані.

У судовому засіданні слідчий просив суд задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має реальну можливість переховувати від слідства або суду, впливати на свідків чи потерпілого, а також вчинити новий злочин.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, зазначив, що існують ризики, передбачений п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Просив слідчого суддю врахувати, що щодо підозрюваного винесено вирок та він перебуває на іспитовому терміні, при цьому підозрюваному в іншому кримінальному провадженні обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який останнім не виконувався. Вказані обставини свідчать про небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення та змінити свою поведінку. Він не працює, не навчається, перебуває на утриманні матері, після постановлення вироку знову підозрюється у ряді аналогічних корисливих злочинів.
Законний представник підозрюваного пояснила, що її син, ОСОБА_6 , постійно перебуває вдома, доглядає маленького братика, поки вона працює, чим дуже їй допомагає.
Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що не мав наміру забирати телефон у потерпілого та він не вірно зрозумів його дії. У той день йому подзвонила його дівчина та просила допомоги, тому він пішов на зустріч з нею. У нього не було грошей на телефоні, тому він попрохав у потерпілого телефон подзвонити. Під час розмови з дівчиною він промовив, що не знає, що роботи, бо телефон йому не віддають. Потерпілий подумав, що сказана фраза про телефон стосувалася його, хоча підозрюваний обговорював з дівчиною іншу особу, та почав втікати. Підозрюваний не зміг його наздогнати, тому поїхав далі у своїх справах. З телефону потерпілого він дістав сім-карти та поклав у карман, проте згодом їх загубив. Хотів переставити сім- карту та подзвонити батькам потерпілого, щоб повернути телефон, але не встиг цього зробити. Біля його будинку вже чекала машина патрульної поліції, телефон він віддав самостійно, без примусу.
Захисник проти клопотання заперечував. Висунута підозра повністю ґрунтується на поясненнях потерпілого, який є малолітньою особою, який в силу свого віку міг не правильно зрозуміти дії підозрюваного. Крім того, слідчим не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 не ухилявся від органів досудового розслідування, завжди вчасно прибував за викликом до слідчого, суду. Можливість впливу на потерпілого чи свідків також є досить сумнівною, оскільки з потерпілим він не знайомий. Щодо ризику вчинити новий злочин, то він носить умовний характер. ОСОБА_6 є неповнолітнім, він допомагає матері доглядати за братом. Після його затримання зробив для себе певні висновки, у подальшому порушувати умови домашнього арешту не буде. Просить слідчого суддю бути поблажливим, та врахувати вік підозрюваного.
Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Заперечення захисника, що потерпілий у силу свого малолітнього віку міг перебільшити обставини, які мали місце, а також пояснення підозрюваного, що потерпілий просто його не правильно зрозумів, суд вважає сумнівними. Потерпілий при допиті його 24.08.2022 року надав чіткі пояснення щодо обставин, які мали місце напередодні, у тому числі щодо нанесення йому удару підозрюваним. Викрадений телефон було вилучено у підозрюваного при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України, при цьому він не вчинив жодних дій щодо повернення телефону власнику, що не узгоджується з його поясненнями, щодо неправильного розуміння потерплим його дій.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків,передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, не працює та не навчається, перебуває на утриманні його матері, має судимість за вчинення корисливих злочинів та підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину в період іспитового строку.
Так, вироком від 28.06.2022 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 104, 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки.
Крім того, 14.07.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001151 від 13.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України; 29.07.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000837 від 20.05.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; 11.08.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000416 від 13.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; 23.08.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000867 від 22.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Проте він знову підозрюється в скоєні тяжкого злочину, що свідчить, що на шлях виправлення ОСОБА_6 не став, для себе відповідних висновків не зробив, та, враховуючи викладене, в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності.
Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2022 року у кримінальному провадженні №0001151 від 13.07.2022 року ОСОБА_9 обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є неефективним запобіжним заходом відносно ОСОБА_6 .
Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.
Також, слід врахувати, що в Україні запроваджений воєнний стан, м. Запоріжжя знаходиться у безпосередній близькості до районів проведення активних бойових дій, що значно підвищує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.
Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не обґрунтовано його наявність.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,
УXВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 18 год. 50 хв. 21 жовтня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001431 від 23.08.2022 року.
Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з 18 год. 50 хв. 23 серпня 2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.
Оголошення повного тексту ухвали 26 серпня 2022 р. о 12 год. 00 хв.
Суддя: ОСОБА_1