Справа № 496/3043/22
Провадження № 1-кс/496/1339/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000460 від 25.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням і просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження 0000460 від 25.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2022 року, близько 16.00 год, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ та Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, з корисливих мотивів, прибув за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення. Так, 16.07.2022 року, приблизно о 16.00 год, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , тимчасово мешкаючи за усною домовленістю у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, скерований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з орендованої квартири за вказаною адресою побутові речі у вигляді склокерамічної варильної поверхні чорного кольору марки «GRUNHELM» моделі GPC 723 B серійний номер 20 та телевізору марки «GRUNHELM» LED GT9FHD42 вартістю 9000 грн. З метою особистого збагачення, ОСОБА_5 з викраденим майном направився до ломбарду під назвою «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і Компанія», де реалізував майно шляхом застави телевізора марки «GRUNHELM» LED GT9FHD42, уклавши договір фінансового кредиту ТОВ «Мікрофінанс і Компанія» № від 16.07.2022 року, отримавши від ломбарду грошові кошти за заставлене майно у розмірі 4440,00 грн. Отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Викрадену склокерамічну варильну поверхню чорного кольору марки «GRUNHELM» моделі GPC 723 B серійний номер 20 ОСОБА_5 залишив у приміщенні ломбарду на тимчасове зберігання, без укладання договору застави, маючи на меті укласти договір застави пізніше та отримати грошові кошти. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 17000 грн. 29.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КК України. Враховуючи вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, а також ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. У зв`язку з викладеним слідчий ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, посилаючись на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не сприятимуть запобіганню вказаним нею ризикам.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому, не оспорюючи обґрунтованості підозри, вважав не доведеними ризики, на які посилається слідчий у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого і обрати відносно ОСОБА_5 інший, більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом добровільної видачі ОСОБА_5 майна від 26.07.2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 27.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.07.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 01.08.2022 року.

Стороною захисту обґрунтованість підозри у судовому засіданні оспорено не було.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, але не одружений, утриманців немає, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем проживання та суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання винним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який не маючи міцних соціальних зв`язків, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, є доведеним.

Натомість ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Пунктом 60 рішення ЄСПЛ від 27.02.2018 року «Сінькова проти України» визначено: (… Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли було розглянуто інші, менш суворі заходи, і їх було визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі "Гаджімейліч та інші проти Боснії і Герцеговини", заява N 3427/13 та 2 інші заяви, пункт 52, від 03 листопада 2015 року, з подальшими посиланнями).

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 29.07.2022 року, клопотання про обрання запобіжного заходу було вручене йому 02.08.2022 року, разом з цим, підозрюваний з`явився за викликом у судове засідання, призначене на 04.08.2022 року.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло з 23.00 год до 06.00 год наступної доби. При цьому слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, а також засобів зв`язку.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваному обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст.181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваного. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути встановленому ризику.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0000460 від 25.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло з 23.00 год до 06.00 год наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, а також засобів зв`язку.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного обов`язків.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали до 29.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 12.00 год 05.08.2022 року в залі судових засідань №8 у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1