ВИРОК
Іменем України

06.06.2022 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004482 від 04.12.2016,-

в с т а н о в и в:

02.12.2016, в період часу з 20.20. год. по 20.25 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні міні маркету «Свій Маркет», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Тролейбусна,14, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку кави, яка знаходилась на стелажі міні- маркету та перебуває на балансі ТОВ «Рітейл Україна», а саме: кава «Якобс Монарх класична», вагою 250 гр., в кількості дві штуки, вартістю 65,83 гривень за одиницю; кава «Лаваца», вагою 250 гр., в кількості 1 шт., вартістю 73,38 грн.; кава «Карта Нуар» вагою 250 гр., в кількості 250гр., вартістю 98,57 грн.; кава «Лаваца Оро мелена», вагою 250 гр., вартістю 111,78 гривень, яку помістив під верхній одяг, а саме куртку в яку був одягнений. В подальшому, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за взяту ним каву, пройшов повз каси вказаного міні-маркету. Після цього, ОСОБА_4 покинув приміщення вказаного міні маркету разом із товарами, які не оплатив на касі, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 415,39 гривень. Викраденими товарами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що повідомляла потерпілого про дату, час та місце судового засідання в телефонному режимі, який зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 просила закрити провадження у справі у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Згідно ст. 488 КПК України, батьки або інші законні представники неповнолітнього беруть участь у кримінальному провадженні за участю неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Законні представники викликаються в судове засідання. Їхнє неприбуття не зупиняє судового провадження, крім випадків, коли суд визнає необхідною їх участь.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість стверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України стверджується дослідженим та перевіреним в судовому засіданні протоколом огляду від 08.12.2016 з фото таблицями та характеризуючими даними на особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінального проступку, ступеня негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Отже, з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Суд вважає вірною і доведеною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді арешту у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Встановлено, що вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Личаківським районним судом м. Львова від 10 грудня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 , 382 КПК України,

у х в а л и в:
у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у звязку з дійовим каяттям ОСОБА_4 - відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Личаківського районного суду м.Львова від 10.12.2021 у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати застосування запобіжного заходу тримання під вартою 30 вересня 2020 згідно вироку Личаківськог орайонного суду м.Львова від 10 грудня 2021 року.

Речовий доказ, а саме цифровий носій - DVD-R диск, круглої форми, на якому містяться чотири відео файли залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1