ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/810/22 Справа № 215/7229/21 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000369 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2021 року, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньо освітою, не працюючого, без місця проживання та реєстрації, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2021 року ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнано винуватим та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Зараховано в строк покарання ОСОБА_9 його перебування під арештом з дня затримання 10 вересня 2021 року по 07 грудня 2021 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Судом першої інстанції встановлено, що 09 вересня 2021 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у лісосмузі, що розташована поблизу ГБК «ПІВНІЧ-3» вул. В. Терещенко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де спільно зі своїм знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вживав алкогольні напої.
Далі, 09 вересня 2021 року приблизно о 23:50 годині між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході вживання спиртних напоїв виникла словесна сварка, на ґрунті раптових неприязних відносин, що супроводжувалась нецензурною лайкою, в наслідок чого між останніми виник конфлікт.
Після цього, знаходячись у лісосмузі, що розташована поблизу ГБК «ПІВНІЧ-3» по вул. В. Терещенко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у ОСОБА_9 на ґрунті виниклого конфлікту з ОСОБА_10 виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння є небезпечними для життя.
В цей же час ОСОБА_9 знаходячись у вищевказаній лісосмузі, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи заподіяння настання останньому смерті, стоячи обличчям до ОСОБА_10 , який стояв на земельному покрові напроти нього, перебуваючи у безпосередній близькості, в ході штовханини, тримаючи у руці ніж, умисно наніс один удар в область грудної клітини ліворуч потерпілого.
Таким чином ОСОБА_9 наніс 1 (один) удар ножем, в область грудної клітини ліворуч потерпілого, чим своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, згідно довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» від 09 вересня 2021 року, а саме: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, зі сквозним подвійним пораненням в частині лівої легені, відкритий гемопневмоторакс.
Після цього, ОСОБА_9 , впевнившись у тому, що довів свій злочин до кінці, з місця вчинення злочину зник.
Таким чином, згідно висновком судово-медичної експертизи № 1523 від 15 жовтня 2021 року, ОСОБА_9 своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, зі сквозним подвійним пораненням в частині лівої легені, відкритий гемопневмоторакс. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П. 2.1.3. (б) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із звільненням від відбування покарання строком на 3 (три) роки.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_9 в повному обсязі визнав вину у скоєному злочині, щиро розкаявся, в силу ст. 89 КК України вважається несудимим.
Зазначає, що у сукупності це свідчить про відсутність систематичності у скоєнні злочинів та його схильність до виправлення. Крім того, він вчинив злочин перебуваючи в емоційному збудженні, викликаною поведінкою потерпілого.
Також вказує на форму вини обвинуваченого, яка виражена у формі непрямого умислу, оскільки з його пояснень та враховуючи факт нанесення ним одного удару ножем, не встановлено конкретного наміру на завдання потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, фактичні обставини кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, тому перегляду не підлягають.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував що ОСОБА_9 в скоєному кримінальному правопорушенні розкаявся, раніше не судимий, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального павопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставин що обтяжують та пом`якшують відповідальність відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання ближче до мінімуму санкції статті в вигляді позбавлення волі.
Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, дійшов, на думку суду апеляційної інстанції, правильного висновку про призначення ОСОБА_9 покарання лише в умовах ізоляції на певний строк.
З урахуванням вищезазначеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення захисником обвинуваченого в апеляційній скарзі не наведено, та не зазначено під час апеляційного розгляду.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було надано належну оцінку стосовно обставин що обтяжують та пом`якшують покарання, а тому доводи захисника обвинуваченого про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, не заслуговують на увагу.
Апеляційним переглядом встановлено, що доводи, на які посилається сторона захисту у своїй апеляційній скарзі, а саме, що у ОСОБА_9 відсутня систематичність у скоєнні злочинів та його схильність до виправлення, а також те, що він вчинив злочин перебуваючи в емоційному збудженні, викликаною поведінкою потерпілого, є необґрунтованими, та під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.
Довод сторони захисту про те, що обвинувачений наніс лише один удар ножем, та в нього не було конкретного наміру на завдання потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки саме внаслідок дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 було нанесено один чіткий удар ножем, в область грудної клітини, що спричинило сквозне подвійне поранення в частині лівої легені, і яке є небезпечним для життя в момент його заподіяння. Тобто, обвинувачений, усвідомлюючи свої дії наніс ножове поранення потерпілому в область життєво важливого органу, що спростовує позицію захисту про відсутність в ОСОБА_9 наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.
Взявши до уваги та належним чином оцінивши всі обставини провадження у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки покарання ОСОБА_9 призначено з дотриманням вимог кримінального закону, є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4