Справа № 132/1180/22
Ухвала
Іменем України
10.06.2022р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 09 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області молодший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 , 09.06.2022р. разом із своїм товаришем ОСОБА_7 їхали на автомобілі марки «ВАЗ 21099» по автомобільний дорозі сполученням «Хмільник Калинівка» в напрямку м. Хмільник та проїхавши поворот на с. Пиківська Слобідка Хмільницького району приблизно через 1 км побачили декілька машин, які стояли праворуч біля дороги та автомобіль марки «Вольксваген Джетта» чорного кольору в кюветі, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , який зіткнувся із деревом. В ході досудового розслідування проведено ряд заходів спрямованих на встановлення істини у даному кримінальному провадженні та осіб причетних до вчинення даного злочину. Перебуваючи на місці ДТП, а саме в салоні автомобіля марки «Вольксваген Джетта», який знаходився в кюветі після зіткнення із деревом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки «Вольксваген Джетта», який перебував в кюветі після зіткнення із деревом, вчинив крадіжку грошової купюри номіналом 100 (сто) доларів США, серія та номер «AE 20395145 B» , які згідно курсу НБУ станом на 09.06.2022 становили 29,25 грн за 1 долар США, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. Після цього, ОСОБА_6 перебував на місці вчинення кримінального правопорушення, де його і виявили працівники поліції, яким він добровільно видав вищезазначену купюру. В подальшому, 09.06.2022р., вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Необхідність у арешті майна вилученого в ході проведення пошукових заходів, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що воно є предметом вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі сліди його вчинення, а також має значення для досудового розслідування, так як може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, а незастосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні. Таким чином, добровільно видана ОСОБА_6 грошова купюра номіналом 100 (сто) доларів США, серія та номер «AE 20395145 B» являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження даного майна, виникла необхідність в накладення арешту на вказане майно, в зв`язку із чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду із заявами про розгляд поданого клопотання без їх участі, просили його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 09 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування, 09.06.2022р. ОСОБА_6 було добровільно видано працівникам поліції купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серія та номер «AE 20395145 B».

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 09.06.2022р. вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно, з метою його збереження.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна, а також те, що у разі ненакладення арешту на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що можуть настати негативні наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 09.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було добровільно видане 09.06.2022р. ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме грошову купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серія та номер «AE 20395145 B».

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000131 від 09.06.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя