Справа № 298/379/22
Номер провадження 1-кп/298/102/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0000034 від 21 березня 2022 року,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Загорб Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, судимого 9 грудня 2021 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (покарання відбув повністю),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , будучи раніше засудженим, а саме: вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 9 грудня 2021 року, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, на шлях виправлення не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у період часу із 17 серпня 2021 року по 19 березня 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за вищевказаною адресою, маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, 17 серпня 2021 року приблизно 17 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

Крім цього, в той же день, а саме 17 серпня 2021 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись по зазначеному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, в черговий раз вчинив відносно свої колишньої дружини ОСОБА_5 дії фізичного та психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_7 словесно ображав свою колишню дружину нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та намагався нанести тілесні ушкодження.

Також, 28 січня 2022 року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, в чергове вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_7 словесно грубо висловлювався в сторону своєї колишньої дружини нецензурними словами та виганяв із будинку на вулицю.

Окрім того, 2 лютого 2022 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_7 , відчуваючи свою зверхність над своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , з якою проживає, знаходячись по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, в черговий раз вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_7 словесно грубо висловлювався в сторону своєї колишньої дружини нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та виганяв із будинку на вулицю.

В подальшому, 2 лютого 2022 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, вчергове вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_7 словесно грубо висловлювався в сторону своєї колишньої дружини нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та виганяв із будинку на вулицю, чим заподіяв шкоду її психологічному здоров`ю, про що остання подала до поліції відповідну заяву.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_7 заподіяв своїй колишній дружині ОСОБА_5 ряд систематичних фізичних та психологічних страждань, що завдали шкоди її фізичному та психічному здоров`ю.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у домашньому насильстві, тобтоумисному, систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи колишнього подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

23 травня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за ініціативи потерпілої ОСОБА_5 укладена угода про примирення обвинуваченого з потерпілою. Угода укладена у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 .
Згідно змісту вказаної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілої і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений, потерпіла підтримали угоду про примирення від 23 травня 2022 року, просили її затвердити.
Потерпіла пояснила, що вибачила обвинуваченого, вони є колишнім подружжям, розлучені з 2005 року, однак проживають разом в АДРЕСА_1 , де ведуть спільне господарство, мають трьох дітех, з яких один син є малолітнім та є дитиною з інвалідністю. Зауважила, що обвинувачений дотримується належної поведінки, попросив вибачення у неї за вчинене, живуть в згоді. Наголосила, що обвинувачений, коли не вживає алкогольні напої, то є зразковим сім"янином, виконує всю роботу по господарству, є роботящим, виною всім його протиправним діям є вживання алкоголю. Ствердила, що угода укладена за її ініціативою, з обвинуваченим примирилися, живуть добре, вона його вибачила, просила затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
Прокурор у судовому засіданні повідомила, що до початку судового засідання примірник угоди отримала, зі змістом такої ознайомлена, щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим не заперечує.
Захисник повідомив, що за ініціативою потерпілої укладена з обвинуваченим угода про примирення, яка відповідає положенням КПК України, сторонами узгоджено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, просив угоду про примирення затвердити.
Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився, просив затвердити угоду про примирення.
Перевіривши угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з огляду на таке.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та вид покарання.
Також судом установлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи колишнього подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На переконання суду, покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є розлученим, непрацюючим, має місце реєстрації та постійного проживання, за яким характеризується непогано, за даними наявної документації перебуває на наркологічному обліку з 2002 року - діагноз F10.2, та психіатричному обліку з 1998 року - діагноз F71.0, раніше судимий 9 грудня 2021 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, покарання за яким відбув повністю, 19 квітня 2022 року знятий з обліку в Ужгородському РС №1 Філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області у зв"язку з відбуттям покарання; обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття; обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №38 від 24 березня 2022 року ОСОБА_3 виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості та синдрому алкогольної залежності, що не позбавляло його в період вчинення злочину і не позбавляє в теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності виключається повністю, оскільки дії його були послідовні та цілеспрямовані із збереженням мовного контакту при ясній свідомості та відсутності психотичних розладів. ОСОБА_3 виявляє ознаки синдрому алкогольної залежності і потребує протиалкогольного лікування по місцю перебування, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Водночас, суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 травня 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000034 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1