У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районого суду міста Києва ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районого суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду останньою скарги ОСОБА_3 на постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 від 17 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000686 від 23 березня 2018 року.
Заява мотивована тим, що було порушено порядок автоматизованого розподілу цієї справи, оскільки повторний авторозподіл справи був здійсненний через сім днів після постановлення ухвали про задоволення заяви про самовідвід, а не в той же день чи наступний робочий день, що суперечить порядку встановленому нормами КПК України та Положенням про АСДС. Крім того, зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_4 відмовила в наданні йому можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження № 0000686 від 23 березня 2018 року, наданими детективом НАБУ, чим порушила вимоги статей 22, 55, 56 КПК України.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомив.
Слідчий суддя ОСОБА_4 свого права на участь у судовому засіданні та надання пояснень про заявлений їй відвід не використала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала заяву, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, положення статті 28, частини третьої статті 81 КПК України, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши заяву та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Згідно з частиною другою статті 80 КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають право заявляти відвід слідчому судді за наявності підстав передбачених статтею 75 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Положеннями частини п`ятої статті 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).
У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
Так, у заяві про відвід ОСОБА_3 вказав, що слідчий суддя ОСОБА_4 підлягає відводу, у зв`язку з тим, що виникли сумніви щодо її неупередженості відносно розгляду даної скарги, оскільки була порушена процедура автоматизованого розподілу скарги та слідчий суддя відмовила заявнику у наданні для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження чим порушила право на справедливий судовий розгляд.
Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , за наданими матеріали, також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді скарги.
За таких обставин зава про відвід задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене та керуючись статтями 75, 80, 81, 83, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районого суду міста Києва ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1