Справа № 584/313/22
Провадження № 1-кп/584/118/22
В И Р О К
Іменем України

27.05.2022 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000025 від 8 травня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Юр`єве Путивльського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, в період з 24 лютого 2022 року по 3 квітня 2022 року збройними силами Російської Федерації окуповано с.Юр`єве Конотопського району Сумської області. При цьому, представниками окупаційних військ Російської Федерації на в`їздах-виїздах з території вказаного села були обладнані ворожі блокпости, введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.
Наприкінці лютого 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_4 , проживаючи у період окупації у будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про перебування збройних формувань та окупаційних військ Російської Федерації на території вказаного села, підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, діючи умисно, добровільно вступив в контакт з представниками збройних, воєнізованих формувань держави-агресора. Під час спілкування ОСОБА_4 повідомив, що має спеціальні технічні знання, навики у сфері ремонту легкових та вантажних транспортних засобів, а також відповідне приміщення, обладнання та інструменти для проведення ремонтних робіт, і на прохання представників держави-агресора оглянув військову техніку військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, яка вийшла з ладу під час руху по території України. В ході діагностики ОСОБА_4 встановив причини несправності та, в подальшому, особисто, добровільно та з власної ініціативи, використовуючи належне йому обладнання та інструменти, здійснив ремонт військової техніки збройних сил Російської Федерації, замінивши частину маточини колеса середнього мосту автомобіля КАМАЗ (деталь для приведення в рух колеса), чим забезпечив її використання ворожими воєнізованими формуваннями для здійснення подальшої агресії проти України.

Не відмовляючись від свого злочинного умислу, направленого на колабораційну діяльність, переслідуючи мету надання допомоги збройним силам Російської Федерації, протягом березня 2022 року ОСОБА_4 ініціативно підтримував стосунки та співпрацював зі збройними формуваннями країни-агресора, забезпечував їх матеріальними ресурсами та надавав технічну допомогою в ремонті військової техніки збройних сил Російської Федерації, у зв`язку з чим мав привілеї перед іншими місцевими мешканцями та міг безперешкодно переміщуватись по території окупованого с.Юр`єве Конотопського району Сумської області.

Так, в період з 29 березня по 2 квітня 2022 року (до моменту звільнення території с.Юр`єве Конотопського району Сумської області від окупаційних військ Російської Федерації), ОСОБА_4 , діючи умисно, з власної ініціативи та підтримуючи збройну агресію РФ на території України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи постійний зв`язок з представниками країни-агресора РФ, добровільно передавав матеріальні ресурси, обладнання, інструменти збройним формуванням держави-агресора Російської Федерації, що перебували на території тимчасово окупованого с.Юр`єве Конотопського району Сумської області, а також надавав послуги зі здійснення ремонтних робіт з метою подальшого використання військової техніки ЗС РФ за призначенням.

Зокрема, 31 березня 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , прийшов до обладнаного окупаційними військами Російської Федерації блокпосту в с.Юр`єве Конотопського району Сумської області поблизу будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали збройні, воєнізовані формування держави-агресора, та перебувала їх військова техніка, ініціативно запропонував військовослужбовцям збройних сил Російської Федерації послуги з ремонту їх військової техніки - вантажного автомобіля «УРАЛ», який вийшов з ладу. Оглянувши транспортний засіб, ОСОБА_4 діагностував відсутність заряду в акумуляторній батареї, визначив її потужність, та добровільно передав необхідної потужності обладнання, а саме зарядний пристрій, що дозволило після заряду акумулятора, використати вказану військову техніку за призначенням, та після закінчення окупації с.Юр`єве Конотопського району Сумської області військовослужбовці збройних сил Російської Федерації на відремонтованій військовій техніці покинули територію України.

Вчинивши дії, пов`язані із передачею матеріальних ресурсів збройним формуванням Російської Федерації ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, та розумів що підриває національну безпеку України та становить безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційного ладу та іншим національним інтересам, тобто діяв з прямим умислом.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.111-1 КК України як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

20 травня 2022 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.4 ст.111-1 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі чотириста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24650 грн., із застосуванням ст.69 КК України до додаткового покарання, тобто без конфіскації майна.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, який також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.111-1 КК України як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, є пенсіонером, має постійне місце проживання, проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 , яка перебуває на його утриманні, вчинив нетяжкий злочин, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі: зарядний пристрій для акумуляторної батареї 12 вольт сірого кольору та частину напівосі середнього мосту для автомобіля КАМАЗ (деталь для приведення в рух ступицю колеса), які зберігаються в камері речових доказів Управління СБУ в Сумській області, враховуючи думку прокурора, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000025 від 8 травня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі чотириста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24650 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят гривень), із застосуванням ст.69 КК України до додаткового покарання, тобто без конфіскації майна.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі: зарядний пристрій для акумуляторної батареї 12 вольт сірого кольору та частину напівосі середнього мосту для автомобіля КАМАЗ (деталь для приведення в рух ступицю колеса), які зберігаються в камері речових доказів Управління Служби безпеки України в Сумській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1