Провадження № 1-кс/344/4386/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сферах Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000044 від 06.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.201 -2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо важких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 06.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.201 -2 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Івано-Франківською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Досудовим розслідуванням установлено, що посадові особи суб`єкта господарювання благодійного фонду, який здійснює свою діяльність на території Івано-Франківської області, діючи спільно із військовими службовими особами військового формування, незаконно реалізовують благодійну (гуманітарну) допомогу, а грошові кошти внаслідок такої реалізації розподіляються між собою.

Від так, під час воєнного стану здійснюється продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладаються правочини щодо розпоряджання таким майном з метою отримання прибутку у значному розмірі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

Під час проведення заходів, спрямованих на документування протиправної діяльності службових осіб вище вказаних фізичних осіб та підприємств, отримано відомості про те, що благодійна організація «Благодійний фонд «БО Турбота», може бути причетна до протиправної схеми із систематичного ввезення в Україну предметів гуманітарної допомоги, для їх незаконної реалізації.

В підтвердження вище вказаного, отримано показання свідка ОСОБА_5 , який підтвердив факт можливої причетності учасників благодійна організація «Благодійний фонд «БО Турбота», зокрема й керівника організації ОСОБА_6 , який в ході приватної розмови з свідком, повідомив про можливість продажу транспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарну допомогу для потреб Збройних сил України.

Показання надані свідками у кримінальному проваджені, підтверджено результатами проведених як гласних, так і негласних слідчих (розшукових) дій.

В подальшому, на виконання доручення слідчого, оперативними працівниками УСБУ в Івано-Франківській області встановлено, що причетними до вчинення дій спрямованих на незаконну реалізацію благодійної (гуманітарної) допомоги являються жителі Івано-Франківської області, серед яких й ОСОБА_6 та його помічник ОСОБА_7 .

Як наслідок 04.08.2022, під час проведення заходів, спрямованих на документування протиправної діяльності, затримано керівника Благодійної організації «Благодійний фонд «БО Турбота» ОСОБА_6 та його помічника ОСОБА_7 які, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії в Україні воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 3, 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу», здійснили реалізацію транспортного засобу одному із свідків у кримінальному провадження, отримавши грошові кошти в сумі 12000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 04.08.2022 становить 438823,2 гривень.

Надалі, 05.08.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 201-2 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.201 -2 КК України.

Санкція ч.3 ст. 201-2 КК України, передбачає конфіскацією майна, як додатковий вид покарання.

Проведеними заходами встановлено, що підозрюваній ОСОБА_7 на праві приватної власності належать автомобіль марки «OPEL VECTRA», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий в судовому засіданні уточнив вимогу щодо накладення арешту на нерухоме майно та просив накласти арешт з забороною розпорядження та відчуження, без позбавлення права користування транспортним засобом.

Володілець майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо важких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 06.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.201 -2 КК України.

В даному кримінальному провадженні 05 серпня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.201 -2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваній ОСОБА_7 на праві приватної власності належить автомобіль марки «OPEL VECTRA», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Санкція ч.3 ст. 201-2 КК України, передбачає конфіскацією майна, як додатковий вид покарання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно з позбавленням права на відчуження та розпорядження, що на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000044 від 06.06.2022, а саме на: транспортний засіб, автомобіль марки «OPEL VECTRA», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.10.2022р.

Слідчий суддя ОСОБА_8