Дата документу 13.06.2022 Справа № 334/211/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/348/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/211/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

власника майна ОСОБА_7

представника

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 січня 2022 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 січня 2022 року за клопотанням слідчого накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події в результаті вчинення передбаченого ч.1 ст.286 КК злочину.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Свої вимоги мотивував тим, що слідчий не ознайомив ОСОБА_7 з клопотанням про арешт автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а зазначене клопотання слідчим суддею розглянуто без повідомлення власника майна.

Заслухавши ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, 17 січня 2022 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000083 від 14 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 14 січня 2022 року приблизно о 10 годині, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїжджій частині пр.Моторобудівників зі сторони вул.Іванова в напрямку вул.Героїв 55-ої бригади в м.Запоріжжі. В салоні вказаного транспортного засобу в якості пасажира перебувала ОСОБА_11 .

В цей час по проїжджій частині вул.Героїв 55-ої бригади зі сторони вул.Кутузова в напрямку пр.Моторобудівників справа-наліво за напрямком руху автомобіля «Peugeot 301» здійснював рух автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Під час руху на регульованому світлофором перехресті пр.Моторобудівників та вул.Героїв 55-ої бригади відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 зазнала тілесних ушкоджень та була доставлена до лікарні.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч.1 ст.286 КК.

В ході огляду місця пригоди було вилучено автомобіль «Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який доставлено на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, провулок Кузнєчний, 11.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті автомобіля «VolkswagenPassat», за участі якого було скоєно ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_7 .

Враховуючи, що автомобіль «Volkswagen Passat» зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також в подальшому необхідно провести ряд судових експертиз, враховуючи, що ненакладення арешту може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, посилаючись на ч.1 ст.170 КПК, задовольнила зазначене клопотання з огляду на те, що у судовому засіданні доведено його обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані, оскільки зазначений у клопотанні транспортний засіб був вилучений в ході огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль отримав характерні для обставин події ДТП механічні пошкодження (а.с.8-9), тобто є підстави вважати, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди передбаченого ст.286 КК злочину.

Тобто, вилучене майно відповідає критерію речового доказу, зазначеного у ст.98 КПК, а тому його вилучення в ході огляду та подальше накладення арешту з метою збереження як речового доказу відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що накладення арешту на вищезазначене майно - є доказом злочину, що у своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Доводи представника відносно того, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна без участі власника майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого про арешт майна може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

До заперечень апелянта про те, що слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно із порушенням строків вчинення такої процесуальної дії, судова колегія ставиться критично, оскільки таке звернення мало місце на наступний робочий день від дня тимчасового вилучення майна, що узгоджується із приписами ч.5 ст. 171 КПК.

До заперечень представника власника майна про те, що автомобіль було вилучено з місця огляду місяця події незаконно, судова колегія також ставиться критично, оскільки таке вилучення мало місце у відповідності до ч.2 ст. 168 КПК під час огляду.

Решта доводів захисника про потребу власника автомобіля у його користуванні і тривалому безпідставному перебуванні автомобіля під арештом, можуть бути предметом розгляду скарги, яка має бути подана і розглядатись, відповідно до ч.2 ст. 174 КПК, згідно якої арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 січня 2022 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4