Справа № 287/1010/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Олевськ кримінальне провадження № 0000202 від 29.05.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисиче, Славутського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Встановлено, що 20.05.2019 близько 16 години ОСОБА_5 перебував по АДРЕСА_1 , де в цей час також знаходився ОСОБА_4 з яким в ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу того, що останній за допомогою водяного насосу здійснює викачування води зі свого подвір`я на вулицю, тим самим своїми діями здійснює затоплення городу сусіда ОСОБА_4 . В ході даного словесного конфлікту ОСОБА_5 застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_4 , яке виразилось в нанесені 3-х ударів кулаком правої руки по обличчю та нанесені 4-х ударів кулаком правої руки по тілу, в результаті чого відповідно до висновку експерта №180 від 11.06.2019 року, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців: в лівій скроневій ділянці на фоні набряку, в правій лобовій ділянці, в лівій виличній ділянці на фоні набряку, в правій лопатковій ділянці на фоні набряку; садна: по передній поверхні лівого плеча в нижній третині, по передній поверхні лівого передпліччя в нижній та середніх третинах, по задній поверхні в проекції правого ліктьового суглобу, на зовнішній кісточці лівої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 було надано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того він повідомив, що має тяжкі захворювання і потребує лікування.
В судовому засіданні прокурор не заперечував з приводу задоволення даного клопотання.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував з приводу задоволення даного клопотання.
Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що він має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою його виправдання по суті обвинувачення.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 було вчинено 29.05.2019 року.
При цьому, порівняльний аналіз положень ст.ст. 12, 49, ч.1 ст. 125 КК України, в редакції 2019 року, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону не змінює становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в чинній редакції.
Санкцією ч.1 ст. 125 КК України, в чинній редакції, передбачено штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року. Таким чином, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України в чинній редакції, є кримінальним проступком.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, в чинній редакції, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Відповідно, з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, минуло більше трьох років.
Обставини, передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України, за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , не відноситься до категорії кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.49 КК України, у разі вчинення яких давність не застосовується.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, навіть за невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Запобіжний захід не обирався. Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.
На підставі наведеного, відповідно до ч. 2 ст.12, п. 1 ч.1 ст.49, ч.1 ст. 125 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст.49 КК України.
Закрити кримінальне провадження за № 0000202 від 29.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1