У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1699/17

№ 1-кп/183/56/22

30 серпня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуглегірськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ПП "Левіт" Комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, а саме в тому, що 02 січня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 разом зі своєю неповнолітньою дівчиною ОСОБА_7 та товаришами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 проходили повз двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , та біля під`їзду № 2 вказаного будинку побачили раніше їм не знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які сварилися між собою, і в цей час ОСОБА_3 з товаришами підійшли до ОСОБА_5 із проханням припинити сварку, однак останній на зауваження не відреагував та почав виражатися нецензурною лайкою у бік ОСОБА_3 та його товаришів, після чого дістав з - під одягу дерев`яну биту та почав завдавати удари битою в область голови та тулубу ОСОБА_3 , який в цей час намагався закрити голову руками. В цей момент з будинку вибіг ОСОБА_12 , який почав спричиняти тілесні ушкодження металевою взуттєвою ложкою в область тулуба та кистей рук ОСОБА_3 , якими останній прикривав свою голову. Коли ОСОБА_12 відтягнули від ОСОБА_3 , то ОСОБА_5 продовжував завдавати удари битою у область голови та задньої зовнішньої поверхні лівого плеча ОСОБА_3 , від яких останній присів та нахилився тулубом до землі.
ОСОБА_3 , будучи обмеженим у виборі засобів припинення злочинних посягань стосовно себе, розуміючи, що не в змозі рівно протистояти протиправній поведінці ОСОБА_5 , перебуваючи у стані необхідної оборони від протиправного посягання на його здоров`я, однак явно перевищуючи її межі, не скориставшись можливістю втекти, діючи умисно, усвідомлюючи настання негативних наслідків, дістав з карману куртки розкладний ніж та почав ним наосліп наносити удари ОСОБА_5 , влучивши в область лівої половини грудної клітини та лівого плеча, лівої щоки, шиї, після чого наніс удари ногами по животу та нижнім кінцівкам ОСОБА_5 , чим припинив бійку.
В результаті своїх противоправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини у проекції 7-го ребра з пораненням нижньої долі лівої легені, яке ускладнилося лівостороннім обмеженим гемотораксом та підшкірною емфіземою, що відносяться до тяжких, що небезпечні для життя; тілесні ушкодження у виді непроникаючих колото - різаних поранень лівої щоки, шиї, в області лівого плечового суглобу, лівої половини грудної клітини у проекції 10-го ребра, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді синця на лівій бічній ліву поверхні живота, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Таким чином завдана ОСОБА_3 шкода потерпілому у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, явно не відповідала суспільній небезпеці посягання.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за його обвинуваченням, у зв`язку із сплином строків давності, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України. При цьому, розуміє, що обставина, за якою він клопоче про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що дії обвинуваченого невірно кваліфіковані, а тому вважає, що розгляд даного кримінального провадження необхідно продовжити в повному обсязі та надати йому можливість виступити у судових дебатах.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку свого представника.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків:

Виходячи з системного аналізу положень п.1ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, яке на момент вчинення, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії не тяжкого злочину.

Аналізуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

В судовому засіданні встановлено відсутність даних про зупинення чи переривання перебігу давності та доказів ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування або суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованими та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України підлягає закриттю, а сам обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1