ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/932/17

Провадження № 11-кп/4820/624/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції виділене провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
В ході досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було обрано, а ухвалою суду під час судового провадження продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23 липня 2022 року, включно.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2022 року продовжено термін тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на період судового провадження, але не більше, ніж на два місяці з дня оголошення ухвали, тобто по 18 вересня 2022 року, включно.
Продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ризики, на підставі яких, такий запобіжний захід було обрано щодо обвинувачених, не відпали.
Будь-яких доказів на спростування таких висновків суду було не надано.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Уважав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, постановленим без належного з`ясування усіх обставин справи, з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства.
Звертав увагу, що ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Окрім того, посилався на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Зазначав, що на підтвердження обґрунтованості свого клопотання прокурор не надав жодного доказу та суд першої інстанції відповідно, перед прийняттям оскаржуваного рішення, жодних документів не досліджував.
Крім того, не взято до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий та жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався. З моменту затримання та позбавлення волі останнього минуло вже понад 5 років та у продовж цього періоду часу жодного правопорушення обвинуваченим не було вчинено.
Загальною підставою для застосування запобіжного заходу, у зв`язку із наявністю ризику або небезпеки переховування від суду, є фактичні дані, які свідчать про поведінку суб`єкта кримінального процесу чи можливість даної поведінки.
При цьому, на думку захисника, переконання щодо можливості неналежної поведінки особи, до якої стосується запобіжний захід, повинно ґрунтуватися на даних, які свідчать про реальний намір такої особи вчинити дії, для попередження яких застосовується запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Установлено, що закінчити розгляд провадження до спливу терміну дії запобіжного заходу обвинуваченого не представляється за можливе, тому прокурор заявив клопотання про продовження терміну дії такого запобіжного заходу, з огляду на характер обвинувачення у вчиненні п`яти кримінальних правопорушень, з яких два особливо тяжкі злочини, два тяжкі злочини, за які законом передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі та довічного позбавлення волі.
Окрім того, сторона обвинувачення посилалась на те, що є умови продовження існування ризиків, на підставі яких такий запобіжний захід було обрано обвинуваченим, зокрема, можливість продовження злочинної діяльності, ухилення від явки до суду, впливу на потерпілих та суду.
Колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 зможе перешкоджати судовому провадженню, перебуваючи не під вартою може продовжити свою злочинну діяльність, впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд ще не завершений.
Тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, на думку колегії суддів, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості вчиненого і встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам знаходячись на волі, переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Наведені обставини виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Тому, на переконання колегії суддів, не знайшли свого підтвердження зазначені у апеляційній скарзі стороною захисту підстави та обставини для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Обираючи чи продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Доводи сторони обвинувачення є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, містять достатні відомості, які слугують підставою для продовження застосування строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Водночас більш м`який запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.
Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає тяжкості вчинених ним правопорушень, в яких він обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися.
Порушень вимог положень КПК України, які б були безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду, судом апеляційної інстанції не виявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3