Справа № 299/2060/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп/4806/330/22, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000078, внесеному 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не працюючого, неодруженого, судимого,

та продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, до 06 серпня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860,00 грн.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

З матеріалів судового провадження убачається, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000078, внесеному 16.02.2022 до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України. В ухвалі вказується на те, що 07 червня 2022 року, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З клопотання убачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи 05.11.2021 засудженим Виноградівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин. Так, 16 лютого 2022 року, приблизно о 04 годині, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_7 , де реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями нiхто не спостерiгає, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до квартири, звідки повторно, таємно викрав з дитячої кімнати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» 3/32 GB, s/n НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, вартість якого згiдно з висновком експерта від 16.02.2022 становить 2200 гривень. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав з дерев`яного столику в дитячій кімнаті ноутбук марки «DELL», модель: PP41L, Ref Number: 08225, чорного кольору, вартість якого згiдно з висновком експерта вiд 16.02.2022 становить 3000 гривень та жіночий гаманець чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта від 11.03.2022 становить 436,50 гривень з грошовими коштами в сумі 7000 гривень, після чого із викраденим зник, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 12636,50 гривень. За вчинення цих дій ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло. Крім цього, 16 лютого 2022 року приблизно о 04 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_7 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення документів та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно викрав паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 та карту для виплат банку «Укргазбанку», № НОМЕР_3 , після чого із викраденим зник. За вчинення цих дій ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - у незаконному заволодiннi будь-яким способом паспортом. У клопотанні прокурор також зазначає, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, існують і вони реальні, а саме: існує ймовірність того, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому, враховуючи те, що обставини, які би свідчили про зменшення вказаних ризиків, - відсутні, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та, у разі її внесення, з покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

В ухвалі суд зазначив, що доводи, викладені прокурором у клопотанні є слушними з огляду на таке. 20.04.2022 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, строком дії до 19.06.2022. Враховуючи те, що прокурором доведено, а суд переконався, що з часу обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, не відпали, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Крім того, судом взято до уваги і те, що обвинувачений ніде не працював і не навчався, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, раніше засуджений за вчинення тяжкого злочину проти власності, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності. Тому, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що прокурором не доведено існування жодного ризику, визначеного у ст. 177 КПК України. Стверджує, що місцевий суд не врахував молодий вік обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, те, що він має сім`ю, проживає з батьками та родичами, на час взяття його під варту він проживав з цивільною дружиною, яка наразі вагітна. Адвокат звертає увагу на наявність розписки потерпілої ОСОБА_8 від 20 лютого 2022 року, відповідно до якої, вона не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 . На думку апелянта, судом безпідставно констатовано наявність судимості в обвинуваченого ОСОБА_5 , адже вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2021 року не набрав законної сили. Разом з цим, апелянт вважає, що визначена судом застава є непомірною для його підзахисного. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрати запобіжний захід домашній арешт, або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620, 00 грн.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали суду, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого та сторони обвинувачення, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Разом із тим, береться до уваги і те, що: сторона захисту не заявляла клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі обвинуваченого ОСОБА_5 і апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки обвинуваченого в судове засідання; сторона обвинувачення не подавала заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги; адвокат ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді апеляційної скарги не заперечував щодо її розгляду без участі обвинуваченого та прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень (позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), у тому числі й те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, визначеного вироком Виноградівського районного суду від 05.11.2021, який на даний момент ще не набрав законної сили; дані про особу обвинуваченого (раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працював, не навчався, не має міцних соціальних зв`язків); відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом необхідних процесуальних дій.
Тому, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведення прокурором наявності передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, незаконний вплив на потерпілу чи свідків з метою зміни ними показів на його користь, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які на даний час не відпали та не зменшилися.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані як у суді першої інстанції, так і в ході розгляду апеляційної скарги. При цьому, стороною захисту не надано таких доказів, зокрема й про особу обвинуваченого, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, у тому числі його поведінки під час досудового розслідування, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не доведено існування жодного ризику, визначеного у ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 є молодий за віком, має постійне місце проживання, сім`ю, проживає з батьками та родичами, на час взяття під варту проживав з цивільною дружиною, яка наразі вагітна, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують наявність вищеописаних ризиків і не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги та відхиляє і доводи апеляційної скарги про наявність розписки потерпілої ОСОБА_8 від 20 лютого 2022 року, відповідно до якої, вона не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , а також про те, що судом першої інстанції безпідставно констатовано наявність судимості в обвинуваченого ОСОБА_5 , адже вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2021 року не набрав законної сили.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинуваченого таких захворювань, що виключають тримання його під вартою, у тому числі й відповідних висновків компетентних посадових осіб, у ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя, обгрунтовано взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, негативні наслідки для суспільства та держави від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений судом обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі судового провадження є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого ОСОБА_5 і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів проти власності.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що застава є непомірною для обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про те, що такі перестали існувати, що в свою чергу унеможливлює зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначення меншого розміру застави.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказувалось.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_5 , та продовжено запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, до 06 серпня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148860,00 грн, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: