ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2022 Справа №607/8357/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000013, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тютьків Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
Старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 годині 30 хвилин 17 вересня 2018 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 08 годині 30 хвилин 25 жовтня 2018 року прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив злочин передбачений ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 194-УІІІ від 12.02.2015 року), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем.
Крім того, старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, близько 15 години 00 хвилин 07 березня 2020 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_2 , та не з`являючись у військову частину, о 13 годині 30 хвилин 01 липня 2022 року добровільно прибув за викликом органу досудового розслідування до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, чим вчинив злочин передбачений ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 194-УІІІ від 12.02.2015 року), тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 407 КК України - військовослужбовцем строкової служби.
В суді ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає та бажає надавати показання.
В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: 17 вересня 2018 року не з`явився на військову службу у зв`язку з хворобою його матері; все було, як вказано в обвинувальному акті; у вчиненому щиро розкаюється.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем. Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, стан здоров`я, характеристику, а також, обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини.
В обвинувальному акті вказано обтяжуючу обставину - вчинення злочину особою повторно.
Згідно з п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжуючою обставиною є: вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.
Отже, із змісту закону слідує, що обтяжуючою обставиною може бути лише сукупність повторності та рецидиву. За змістом ст.34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. З обвинувального акту і матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не суджений. Тому, на підставі ч.2 ст.67 КК України суд не визнає обтяжуючою обставиною вчинення злочину особою повторно.
З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
З врахуванням особи винного та наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства, тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 75, 76, 407 КК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Головуючий суддяОСОБА_1