Справа № 729/654/22
1-кс/729/57/22 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Ухвалою суду від 14.09.2022 у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
Свою заяву захисник ОСОБА_4 мотивовує тим, що у нього виникли сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді зазначеного кримінального провадження, оскільки вона є кумою матері свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який був затриманий одночасно з обвинуваченим ОСОБА_7 та підозрюваний у вбивстві ОСОБА_9 , та надавала їй консультації, що може викликати як у сторін так і у стороннього спостерігача сумніви у неупередженості судді.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід з мотивів, які зазначені у заяві.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що дійсно є підстави для задоволення заяви про відвід, а також додав, що ОСОБА_8 є ключовим свідком у кримінальному провадженні під головуванням судді ОСОБА_6 , а тому її зв`язок із матір`ю ОСОБА_8 може викликати сумнів у її неупередженості під час розгляду кримінального провадження.
Прокурор також погоджується із думкою адвокатів та вважає, що є підстави для задоволення поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 .
Представник потерпілої у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про час та місце розгляду заяви.
Суддя ОСОБА_6 не з`явилася у судове засідання. Повідомлена про час та місце розгляду заяви про відвід.
Ознайомившись із доводами поданого відводу, заслухавши думки учасників провадження, суд доходить такого висновку.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
У пункті 1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначається, що суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 75 КПК України. Зокрема, згідно частини першої пункту четвертого даної статті, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За приписами ч. 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» було зазначено, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».
Найголовніше, як відзначає Європейський суд з прав людини, це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі Де Куббера, серія A, № 86, с. 14, п. 26) або це може зробити інший учасник кримінального провадження.
Перевіряючи доводи заяви щодо наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини.
Беручи до уваги особисті пояснення захисника ОСОБА_4 , пояснення інших учасників судового провадження та зміст заяви про відвід судді, є підстави вважати що вказані обставини підпадають під п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.
Отже, обставиною, яка викликає відвід судді є те, що в учасників кримінального провадження є сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження під її головуванням. Достатнім для відводу є припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.
Враховуючи вищевикладене, з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості судді в процесі розгляду кримінального провадження та з метою забезпечення належних умов його розгляду, суд вбачає підстави для відводу судді ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне задовольнити заяву захисника ОСОБА_4 про відвід.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1