ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4803/21
Провадження № 1-кп/210/239/22

"29" квітня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в порядку дистанційного судового провадження (відеоконференції) кримінальне провадження, внесене 11 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утримані не має, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживав за адресою: буд. АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 09.07.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі. 14.03.2013 року звільнився по відбуттю терміну покарання;
2) 25.11.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. 01.11.2017 року звільнився по відбуттю терміну покарання;
3) 02.06.2021 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
4) 06.07.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021року, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вказаного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021, яким призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень, кожне покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування з іспитовим строком 2 роки.
5) 30.07.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 рік та штрафу в розмірі 850 грн., призначений вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу 02.06.2021, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст.309 КК України -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку №8 по пр. Металургів, в Металургійному районі м. Кривого Рогу, знайшов 5 (п`ять) фрагментів пластикових трубочок з кристалічною речовиною, зовні схожою на психотропну. Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконний обіг наркотичних засобів і психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, на території України забороняється, діючи умисно, маючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту, підняв та поклав 5 фрагментів пластикових трубочок до правої кишені кофти, що була одягнута на ньому, тим самим незаконно придбав психотропну речовину та розпочав незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Цього ж дня, 11.04.2021 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 рухався з пр. Металургів у напрямку вул. С. Тільги, де біля будинку №5 був зупинений працівниками поліції,котрі в порядку ст. 34 ЗУ "Про Національну поліцію" у присутності двох понятих провів поверхневу перевірку гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої останній самостійно, власною рукою дістав з правої кишені кофти, вдягнутої на ньому, 5 (п`ять) фрагментів пластикових трубочок, всередині котрих містилась кристалічна речовина.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/12326 - НЗПРАП від 13.05.2021 року, надана на експертизу кристалічна речовина, вилучена 11.04.2021 у ОСОБА_4 , містить психотропну речовину - метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин обіг, яких обмежено. Маса вилученого метамфетаміну становить 0,1762 г, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 є більше ніж невеликий розмір.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками «незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Ухвалою суду розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст. 382 КПК України призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Зазначив, що дійсно знайшов трубочки з психотропною речовиною в Металургійному районі, зберігав для особистого вживання, мети на збут не мав. Просив суворо не карати.
Обвинувачений не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи в повному обсязі, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений та захисник, кожен окремо, клопотання прокурора підтримали.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена визнає пред`явлене обвинувачення повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинувачену слід визнати винуватою у вчиненні інкримінованого проступку, та кваліфікувати його дії - за частиною 1 ст. 309 КК України за ознаками «незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту».

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; особу винного , який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра наглядався з 2008 року по 2014 рік , малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має.
Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - рецидив кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 34 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 здійснив загальний рецидив кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_4 ,відповідно до п.8 ст. 89, ст. 91 КК України має непогашену й не зняту судимість за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2013р. за ч.2 ст. 289 КК України, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки звільнений по відбуттю покарання 01.11.2017року
При призначенні покарання суд також враховує, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 315 ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого діяння не страждпав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України.
При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа N 760/26543/17) сформовано висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якого, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.
У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.
У разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчиненні особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.
Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 засуджений:
1) 06.07.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021року, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вказаного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021, яким призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень, кожне покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 17.11.2021року;
5) 30.07.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 рік та штрафу в розмірі 850 грн., призначений вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу 02.06.2021, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 30.08.2021р.
Згідно правового висновку, викладеного у Постанові ОП ККС ВС у справі № 443/806/19 (провадження № 51-5994кмо20) якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається реальне покарання, до постановлення двох вироків в інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, в одному з яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.
Суд, призначивши покарання за сукупністю злочинів, коли особа до ухвалення вироку в першій справі вчинила інші злочини, має право лише після призначення остаточного покарання за спеціальними правилами частини 4 статті 70 КК вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК, або на підставі сукупної оцінки всіх вчинених злочинів не застосовувати такого з урахуванням суспільної небезпечності як вчиненого, так і особи.

Зміст і логіка закону України про кримінальну відповідальність у цьому контексті полягає в тому, що призначення покарання особі, яка вчинила більше одного злочину, має передбачати оцінку всієї сукупності злочинів, вчинених до ухвалення вироку, оскільки така сукупність визначальною мірою характеризує ступінь суспільної небезпечності як винуватої особи, так і вчинених нею злочинів, належна оцінка чого є передумовою обрання належного заходу кримінально-правового впливу за правилами ст. 70 КК.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 раніше судимий, наявний рецедив кримінальних правопорушень, за незначний проміджок часу вчинив декілька кримінальних проступків, за який засуджений до штрафу та обмеження волі з іспитовим строком, вищезазначені обставини не можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, та для виправлення обвинуваченого останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке слід відбувати реально, а попередні вироки виконувати самостійно.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта.
У кримінальному провадженні Дніпропетровським науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів висновок №СЕ 19/104-21/12326-НЗПРАП від 13.05.2021 року, витрати на проведення якої склали 1372,96 грн.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.
Запобіжний захід не обирався. Відносно ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та останній перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений затриманий в іншому провадженні, та наразі до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає за доцільне початок строку відбування покарання за цим вироком відраховувати з дня постановлення вироку.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст.12, ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу.
На підставі статей 70, 75, частини 3 статті 72 КК України покарання за вироками:
- Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2021 року з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021року, за ч. 1 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вказаного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021, яким призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень, кожне покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування з іспитовим строком 2 роки;
- та за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30.07.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КК України, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 рік та штрафу в розмірі 850 грн., призначений вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу 02.06.2021, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік.
виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту проголошення вироку, а саме з 29 квітня 2022 року
Речові докази по справі: речовини кристалічного походження жовтого кольору масою 0,0954г., упакований в спеціальний пакет із полімерного матеріалу за №3595351 «Україна МВС Експертна служба», направлений до камери схову відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області м. Кривого Рогу - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: 1372,96 гривень за проведену судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ 19/104-21/12326-НЗПРАП від 13.05.2021 року.
Матеріали кримінального провадження №0000298 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4803/21, провадження №1-кп/210/671/21.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1