Справа № 462/7864/19
провадження 1-кп/462/148/21
У Х В А Л А
Іменем України

25 жовтня 2021 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001375 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0001375 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

22.10.2021 року в судовому засіданні було подано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди, зобов`язувався сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення. Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді 17000 грн., тобто 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторони кримінального провадження у судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди.

Відповідно до ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У відповідності до ст. 474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди чи відмови у затвердженні угоди у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Так, в угоді про визнання винуватості сторонами узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент укладення угоди становить 17000 гривень, тобто узгоджене покарання, яке встановлено санкцією ч. 1 ст. 369 КК України в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р. Вказаний закон набув чинності 01 липня 2020 року, проте кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 04.10.2019 року, тобто до набрання чинності наведеного вище закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КК України в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015р., яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища караються штрафом від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Поряд з цим, санкція ч. 1 ст. 369 КК України в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р., яка набрала чинності 01.07.2020 року, передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Тобто зазначена норма закону посилює кримінальну відповідальність, а тому не може бути застосована (така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 18.08.2021 року, справа № 161/5211/20).

Отже, визначена в угоді про визнання винуватості міра покарання погіршує становище обвинуваченого, що суперечить вимогам кримінального закону та ч. 7 ст. 474 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості як такої, що суперечить вимогам Закону та порушує права обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369,372, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 22.10.2021 року у кримінальному провадженні № 0001375 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - відмовити.

Розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в даному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1