Справа № 353/756/22
Провадження № 1-кс/353/108/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 рокум.Тлумач

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю: прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000086, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання надійшло до суду «12» вересня 2022 року о 13 год. 27 хв.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000086 від 10.09.2022 року відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додатки до нього вручено о 17 год. 45 хв. 11 вересня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 , що підтверджується їх особистими підписами у розписці про отримання копії клопотання (а.с. 41, 42).
В клопотанні старшого слідчого СВ відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 зазначено, що 24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Дію воєнного стану продовжено Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року строком на 90 діб, до 23 листопада 2022 року, який діє на всій території України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, повторно вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

10 вересня 2022 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 знаходився АДРЕСА_1 , та вирішив зайти у гості до свого знайомого, який там проживає. Зайшовши у під`їзд будинку, на першому поверсі, проходячи повз приміщення для зберігання дитячих колясок, побачив у середині спортивний велосипед синього з білим кольору марки «Tecnobike» моделі «Dual-S M6» і в нього виник умисел вчинити крадіжку вказаного велосипеду.

Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань та з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб і що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив двері приміщення для зберігання дитячих колясок, звідки таємно викрав бувший у користуванні спортивний велосипед марки «Tecnobike» моделі «Dual-S M6», синього з білим кольору, вартістю 1200 грн.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 грн.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тлумача Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_2 , непрацюючий, з середньою освітою, неодружений, раніше неодноразово судимий, остінній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 12.03.2022 року умовно достроково від відбування покарання на невідбутий термін покарання 00 років 05 місяців 15 днів відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2022 року.

11.09.2022 року о 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 , відповідно до вимог статтей 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 28-29).

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: повідомленням про початок досудового розслідування від 10.09.2022 року (а.с. 9); постановою про призначення групи прокурорів від 10.09.2022 року (а.с. 10); копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.09.2022 року (а.с. 11); копією заяви ОСОБА_4 від 11.09.2022 року (а.с. 12); копією протоколу огляду місця події від 11.09.2022 року (а.с. 13-14); копією постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 11.09.2022 року (а.с. 15); копією квитанції № 140/2022; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.09.2022 року (а.с. 17-18); копією допиту потерпілого від 11.09.2022 року (а.с. 19-20); копією постанови про залучення законного представника неповнолітнього від 10.09.2022 року (а.с. 23); копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 11.09.2022 року (а.с. 30-31).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11.09.2022 року ОСОБА_4 затриманий 11.09.2022 року о 00 год. 33 хв. (а.с. 17-18).

На думку слідчого обґрунтованість підозри ОСОБА_4 щодо вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Вказала, що є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на вищенаведене просила клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 строком на 60 діб. Вказав, що жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також прокурор при прийнятті рішення за даним клопотанням просив врахувати те, що злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Наголосив, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово судимий за однорідні злочини, недавно звільнений з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, дітей немає, веде паразитичний спосіб життя, проживає без реєстрації в будинку, на який відсутні правовстановлюючі документи.

Підозрюваний ОСОБА_4 , доставлений в судове засідання, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання по АДРЕСА_2 . Ствердив, що даний будинок належав його померлій бабусі, однак він в ньому не зареєстрований та немає правовстановлюючих документів на нього.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт по місцю його проживання. Вказав, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Просив врахувати те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненоу, співпрацює з органами досудового розслідування. Вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Даний будинок підозрюваний успадкував після смерті бабусі, однак документи на нього не оформив у встановленому законом порядку. У випадку, якщо суд прийде до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити йому розмір застави в мінімальному розмірі.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя вважає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пункт 5 частини 2 статті 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Підстави для арешту передбачені нормами КК України та КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини. Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу, що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив, що в розумінні ст. 5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри. Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Таким чином, тримання під вартою і доставка до компетентного правоохоронного органу особи, щодо якої існує підозра у вчиненні кримінального правопорушення, якщо особа ухиляється або може ухилитись від покладених на неї обов`язків, передбачених законом, є належним засобом.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами та матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Під час досудового слідства встановлено та у судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про можливість підозрюваного здійснити спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, а також суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, може бути визнане більш небезпечним ніж втеча, оскільки ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не одружений та неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні, так як досудове розслідування триває, у кримінальному провадженні проводяться заходи з метою встановлення всіх свідків, яким що-небудь відомо про обставини вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності шляхом здійснення підозрюваним ОСОБА_4 погроз, підкупу, умовляння свідків і схилення їх до дачі неправдивих показань, спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів остінній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 12.03.2022 року умовно достроково від відбування покарання на невідбутий термін покарання 00 років 05 місяців 15 днів відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2022 року.

Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованного підозрюваному злочину, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має тісних соціальних зв`язків, немає постійного місця роботи та реєстрації місця проживання, раніше неодноразово судимий, а також те, що для належного проведення та завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.
У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Щодо клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по місцю проживання підозрюваного, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки воно не було подане у відповідності до вимог ст. 201 КПК України та до нього не додані необхідні докази. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний по місцю проживання не зареєстрований та у нього відсутні правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння.
Посилання захисника адвоката ОСОБА_5 на стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 нічим не підтверджені та в судовому засіданні не здобуто даних, які їх підтверджують.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваної особи, тяжкість вчиненого злочину та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне призначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного також додаткові обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вислухавши думку учасників судового засідання, беручи до уваги наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з врахуванням особи підозрюваного, а саме того, що він раніше неодноразово судимий, суд вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який затримайний 11.09.2022 року о 00 год. 33 хв. (а.с. 17-18), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, які відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 00 год. 33 хв. 11 вересня 2022 року включно та призначити розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумача Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, остінній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 12.03.2022 року умовно достроково від відбування покарання на невідбутий термін покарання 00 років 05 місяців 15 днів відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2022 року, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 10 листопада 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Розмір застави встановити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49620 (Сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області (банк отримувача: ДКС України, м. Київ, код отримувача: 26289647, код банку отримувача: 820172, номер рахунку (IBAN): UA0002265, «Призначення платежу» необхідно вказати: Застава по кримінальному провадженні (номер кримінального провадження/номер справи), прізвище, ім`я та по батькові підозрюваного, прізвище ім`я та по батькові особи, яка вносить заставу, та суд в провадженні якого перебуває справа).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.
Копію ухвали направити начальнику Відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області для організації її виконання.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя
Тлумацького районного суду ОСОБА_1
Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження о 11 год. 00 хв. 14 вересня 2022 року.