Справа № 404/151/22
Номер провадження 1-кс/404/1847/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження 0000232 за ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 376, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року прокурор подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання про накладення арешту на відшукане і тимчасово вилучене майно під час проведеного 07 липня 2022 року обшуку на десятому поверсі адміністративної будівлі по провулку Рильського,4 в м. Києві, зокрема на три мобільні телефони, два ноутбуки, два аркуші паперу.

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучене майно визнано речовим доказом, а тому представники сторони обвинувачення зможуть його використати при доказуванні в суді. Мета арешту збереження речових доказів. Підставою накладення арешту є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить накласти арешт на майно, долучив документи про направлення мобільних терміналів на експертизу.

Представник володільця тимчасово вилученого майна подав заяву про розгляд клопотання без його участі. У письмовому запереченні переконує в безпідставності накладення арешту на майно, оскільки такий захід забезпечення не досягне своєї мети. Твердження обґрунтовано тим, що вилучені телефони і ноутбуки не зберегли на собі слідів злочину, тому не є доказом. Тотожний висновок містяться у результатах іншого досудового розслідування, зокрема висновках експерта проведених під час досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню №0000808 та № 00001089.

29.12.2021 року до ЄРДР внесли відомості про те що: «група осіб умисно, отримала несанкціонований доступ до електронних систем для отримання неправомірної вигоди, заволодіння майном підприємства, шляхом обману». Слідчим відділом Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000232 за попередню кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 376, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України. (а.к. 6-8)

За версією представників сторони обвинувачення предметом перевірки у цьому кримінальному провадженню є: звернення ГО «Всеукраїнський центр протидії корупції та сприяння правоохоронним органам «Антикорупційна ініціатива», в заяві яких викладено обставини несанкціонованого втручання невстановлених органом досудового розслідування осіб до електронних скриньок приватних осіб та здійснення публікацій, можливого, корегованого електронного листування у різних джерелах інформації. Окрім того, в межах даного звернення було зазначено, що громадянином України, користувачем електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснюється професійна діяльність на 10 поверсі адміністративної будівлі яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , протиправно, всупереч порядку чинного законодавства України було налагоджено протиправну діяльність, яка полягає у визначенні та встановленні порядку втручання в розподіл в автоматизованій системі «Документообіг спеціалізованого суду» Вищого господарського суду. Так, у 2014 році онлайн виданнями, в тому числі РБК, було оприлюднено статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ІНФОРМАЦІЯ_3 », до якої було долучено документи, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 протиправних дій щодо впливу на вищий керівний склад Вищого господарського суду України з метою отримання позитивних рішень у конфлікті щодо ТРЦ «Скай Молл».Оприлюднено Угоду, яку було укладено між ТОВ «Призма Бета» та Вищим господарським судом України щодо ухвалення судових рішень в інтересах ОСОБА_5 за грошову винагороду. Відповідно до вказаної угоди ТОВ «Призма Бета» гарантувала виплатити 2 млн дол., крім того, 200 тис. дол. за рішення суду першої інстанції протягом одного тижня та 700 тис. дол. за недопуск Верховного суду України до перегляду рішень господарських судів. Оригінальність зазначеної Угоди може також підтверджуватися матеріалами кримінального провадження №002990 від 02.04.2013 року за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382 КК України, досудове розслідування якого здійснюється Державним бюро розслідувань, зокрема отримано наступні висновки:

Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 18532/19-35 від 02.03.2020 року, яким встановлено, що ознак, які б вказували на несанкціонований доступ інших осіб, крім тих даних, які зазначені в протоколі огляду від 16.05.2019 р., що проведений прокурорам групи прокурорів Генеральної прокуратури України у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_6 щодо порядку розподілу в автоматизованій системі «Документообіг спеціалізованого суду» Вищого господарського суду у справі № 5011-61/11570-2012 за заявою Компанії Флгейт Кредіт Ентерпрайзіс Лімітед, - не виявлено.

Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту Спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 151/а від 25.09.2020 року, яким, в ході вивчення об`єктів дослідження було встановлено та виявлено мета-дані, а саме відомості про час та дату створення документу, останнього збереження та автора, а також електронні адреси, кому саме було надіслано листи. Отже, наведене може підтверджувати оригінальність та дійсність існування Угоди, укладеної між ОСОБА_5 та Вищим господарським судом України, яку було оприлюднено у 2014 році, що може підвереджувати факт вчинення останнім кримінально карного діяння, а саме втручання в розподіл в автоматизованій системі «Документообіг спеціалізованого суду» Вищого господарського суду з метою отримання судових рішень у власних інтересах з метою вирішення конфлікту щодо ТРЦ «Скай Молл». За наявними даними, спілкування між користувачем електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 та працівниками Вищого господарського суду України, зокрема його вищого керівного складу, відбувалось в тому числі, за допомогою транспортних телекомунікаційних мереж та електронних інформаційних систем.

07.07.2022 року, прокурор провів обшук офісних приміщень десятого поверху адміністративної будівлі по провулку Рильського,4 в м. Києві, за результатами якого відшукав та вилучив: мобільний телефон iPhone 11 Pro Max, зеленого кольору, номер моделі (MWH72VC?A), серійний номер НОМЕР_1 , об`єм пам`яті 256 Гб, IMEI 35 25 5, IMEI 2 35 57 6 з SIM картою з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон Infinix Smart 6 2/32Gb NFC Heart of Ocean ( НОМЕР_3 ), мобільний телефон марки ZTE Blade A51 2/32GB Blue, ноутбук HP 250 G8 (3A5X9EA), ноутбук ASUS X515MA-EJ490 (90NB0TH2-M10340); два аркуші паперу із записами друкованими літерами та цифрами.

Вилучене майно оглянув та виніс постанову про визнання речовим доказом.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі

його сліди; призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Звертаю особливу увагу що предметом доказування у цьому провадженні є події, що відбувались у період з 2012 по 2013 роки. Тоді як моделі тимчасово вилучених ноутбуків і мобільних терміналів почали виготовляти, збирати і реалізовувати майже через десятиліття, тобто значно пізніше 2013 року.

За таких умов логічним, загальновідомим, очевидним і переконливим є висновок, що вилучені 07.07.2022 року під час обшуку ноутбуки та мобільні термінали не можуть зберегти на собі слідів злочину, оскільки на момент вчинення злочину вони не існували як предмети матеріального світу, тобто не можуть бути речовими доказами і не будуть використані при доказуванні в суді.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд для прийняття законного та справедливого рішення згідно ст. ст. 94, 132 та ч. 2 ст. 173 КПК України, повинні врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підтвердження заявлених вимог прокурор подав тільки два документи, один з яких є заява про кримінальне правопорушення. Згідно ст. 97 КПК України, копія заяви про злочин є формою показань з чужих слів, тобто висловлювання здійснене у письмовій формі щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненнях іншої особи. При цьому прокурор не подав доказів про допит заявника чи інших осіб, тобто у розумний строк не перевірив дійсність настання самої події кримінального правопорушення.

Крім того, до матеріалів клопотання долучений протокол допиту ОСОБА_5 , в якому свідок не підтвердив і не спростував жодну обставину. Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування певних обставин, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Результати допиту свідка ОСОБА_5 є неналежним доказом, оскільки вони нічого не підтверджують.

Інших доказів до матеріалів клопотання не подано.

Таким чином ініціатор клопотання не підтвердив існування обґрунтованої підозри настання самої події кримінального правопорушення. Також прокурор не довів, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди злочину та має інші ознаки речового доказу.

Розслідування у цьому провадженні проводиться більше семи місяців, а відтак значно підвищились вимоги для оцінки доказів «обґрунтованості підозри». Тривале розслідування зобов`язує представників сторони обвинувачення не тільки висловити припущення у формі версії, але й подати належні та допустимі докази, як то передбачено ст.ст. 85-86 КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. ( ч. 1 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинні врахувати (ч. 2 ст. 173 КПК України) можливість використання майна як доказу, наявність обґрунтованої підозри.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Недоведена обґрунтованість події кримінального правопорушення. Крім того, на тимчасово вилученому майні не збереглось слідів злочину, також відсутній ризик зміни чи знищення цього майна, що виключає можливість застосування заходу забезпечення.

Прокурор безпідставно подав клопотання про накладення арешту на ноутбуки та мобільні термінали. Його вимога суперечать правовій позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к) про те, що ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. За таких умов накладення арешту на мобільні термінали і ноутбуки не досягне легітимних завдань цього кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» суд підкреслив, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Заявлений вид забезпечення суперечить ч. 8 ст. 170 КПК України, оскільки не забезпечить виконання завдань цього кримінального провадження. Прокурор не довів легітимну мету подальшого утримання тимчасово вилученого майна. Наслідком цього стане непропорційне втручання в особисте і сімейне життя володільця майна. Припущення слідчого про необхідність арешту телефонів, ноутбуків, двох паперів, доказами не підтверджуються. Крім того прокурор не оглянув двох аркушів паперу, не зазначив їх індивідуальні ознаки, значення для розслідування, тобто порушив принцип юридичної визначеності закріплений ст. 6 Конвенції. Таким чином на два аркуші паперу поширюються тотожні висновки, які стосуються телефонів і ноутбуків.

Вимога про накладення арешту суперечить практиці застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи»..

Безпідставним стане накладення арешту, оскільки прокурор не спростував висловлених володільцем заперечень про те, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві розслідувалось кримінальне провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 . Згідно поданої ОСОБА_7 заяви вбачається, що на мобільний номер телефону НОМЕР_4 , яким користується заявник, почали надходити погрози від невідомого абонента про розповсюдження конфіденційної інформації, у зв`язку з цим невідомі пропонували викупити інформацію. В іншому випадку інформація буде передана іншим особам, у тому числі правоохоронним органам.

На підставі результатів проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що невстановлені особи могли отримати грошові кошти від ОСОБА_7 за інформацію, яка зберігалась на телефоні марки «iPhone», який було вилучено під час ОМП 01.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно інформації, яка зберігається в архіві iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1

На виконання постанови прокурора Дніпровської окружної проукратури м. Києва від 01.07.2021 року, кримінальне провадження 0000808 та кримінальне провадження 00001089 за ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки телефону «iPhone 11 Pro Max, 256 Gb» з абонентським номером НОМЕР_2 , відомості про яке внесено за заявою ОСОБА_8 було об`єднано.

ОСОБА_5 , як свідок повідомив: що здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , офіс на 10 поверсі. Для здійснення телефонних переговорів з робочих питань, у загальному користуванні працівників офісу, а саме: секретаря, системних адміністраторів, перебував телефон «iPhone 11 Pro Max, 256 Gb» з абонентським номером НОМЕР_2 , який постійно перебував в приміщенні офісу. Також вказаний телефон для робочих питань. Однак, 07.06.2021 року, секретар ОСОБА_8 повідомила, що вказаний телефон зник, співробітники офісу телефон не брали, а його пошук у приміщенні офісу результату не дав, тому вона дійшла до висновку, що телефон вкрали з приміщення офісу. ОСОБА_8 звернулась із заявою про крадіжку телефону до Печерського УП ГУНП в м. Києві, які за таким зверненням внесли відповідні відомості до ЄРДР за № 00001089 від 08.06.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України. У таємному викраденні телефону ОСОБА_5 нікого не підозрює, оскільки ним користувався не лише він, але секретар та системні адміністратори. Викрадаючи телефон, невідомий міг сподіватись, що наявні данні про його діяльність. Електронною скринькою ІНФОРМАЦІЯ_1 він користується приблизно з 2012 року і невідомі особи намагались отримати до неї несанкціонований доступ та створення дублів, внесення та зміни інформації у цій скриньці з метою вимагання грошових коштів за неоприлюднення фейкової інформації. Також вказана скринька використовується для доступу в iCloud.

Володілець не знайомий з ОСОБА_7 .. Бачив його один раз у судовому засіданні у м. Кропивницькому, але до цього він чув про вказану особу нібито він передав його адвокатам флеш-носій з копією нібито його електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , але, інформація, яка містилась на флеш-носії була фейковою про що він також надав покази у судовому засіданні Кіровського районного суду м. Кропивницький, це була лише чергова спроба невідомих осіб в черговий раз шахрайським шляхом отримати кошти за фейкову інформацію з електронної скриньки.

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження була призначена судова компютерно-технічна експертиза, експертам наданий телефон «iPhone», вилучений 01.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , DVD-R диск за результатами проведення НСРД - оптичний носій інв. № 765 від 31.05.2021, DVD-R диск без серійного номеру на якому міститься файл 12531 2021-06-13 Repott.pdf. Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи №19617/21-35 від 01.07.2021 року встановлено, що відповідно до матеріалів проведення НСРД від 31.05.2021 року доступ до архіву iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено 31ю05.2021 року під час проведення НСРД шляхом доступу до iCloud акаунт ІНФОРМАЦІЯ_1 та скачування відповідної резервної копії «бєкап» мобільного телефону, що наданий на дослідження. Інших слідів проникнення, які б відбувались до проведення НСРД 31.05.2021 року не виявлено. Копія архіву iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 не містять слідів втручання або зміну вмісту архіву, за виключенням того факту, що переписки, як містяться в месенджері «WhatsApp», вилученому з сервісу iCloud та з мобільного телефону «iPhone» - не збігаються, хоч і походять з одного джерела. Під час дослідження, слідів проникнення та внесення змін до вмісту телефону «iPhone», вилученого 01.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , не виявлено. Також не виявлено ознак наявності дублікатів (дзеркал) будь-якого з месенджерів, виявлених на мобільному телефоні.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що телефон «iPhone», вилучений 01.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 та архів iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 не містять слідів втручання, внесення змін до їх вмісту. Фактично, інформація з телефону «iPhone» та iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 ніяким чином не була викрадена і, відповідно, таку інформацію невстановлені особи не могли фізично передати ОСОБА_7 , тому вони не ввели його в оману, з метою заволодіння його майном.

З огляду на послідовні та слушні доводи володільця, постановою начальника слідчого відділення ВП-4 Дніпровського УП ГУНп в м. Києві, від 06.07.2021 року кримінальне провадження № 0000808 від 13.03.2021 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таким чином у межах кримінального провадження № 0000808 вже досліджували телефон «iPhone», який повторно вилучили під час обшуку від 07.07.2022 року у приміщенні за адресою: м. Київ, пров. Рильський, 4 та попередньо встановлено, що вказаний телефон не міг бути об`єктом злочину, а також не містить ознак чи слідів злочину, отже відсутні достатні правові підстави для його вилучення та накладення арешту. Звертаю увагу, що по кримінальному провадженню 0000808 вже дослідили зміст телефону «iPhone 11 Pro Max, 256 Gb» з абонентським номером НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_5 у тому числі i Cloud ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з моменту його створення до складення експертного висновку (2012 рік 01.07.2021 рік), за результатом чого було складено відповідний експертний висновок. З моменту такого дослідження з телефоном і наявною в ньому інформацією не вчинялось дій і обставин, які б мали відношення до даного кримінального провадження або обставин, які б могли свідчити про те, що вказане майно містить ознаки або сліди злочину.

Таким чином хибні припущення прокурора про наявність ризиків і підстав для накладення арешту, оскільки мобільний термінал з наявною у ньому інформацією достатньо оглянути з участю спеціаліста.

Відповідно до ч. 2 статті 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних терміналах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

За таких умов, прокурор мав і продовжує мати можливість ефективно організувати досудове розслідування, провести огляд, слідчий експеримент та експертизи без накладення арешту, без заборони користування та розпорядження у тому числі. Фактична поведінка володільця переконує в сприянні проведенню досудового розслідування. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Першочергові слідчі дії проведені, майно оглянуто, покази відібрано. Арешт, заборона користування та розпорядження стане надмірним заходом забезпечення і таким, що задоволенню не підлягає.

Пунктом 2 ч.1 ст. 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна. Згідно з ч. 3 ч. 6 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна. Дотримуючись перерахованих положень цього Кодексу, тимчасово вилучене майно необхідно повернути особі, у якої воно було вилучено під час обшуку, тобто володільцю ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження 0000232 за ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 376, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України, - відмовити.

Зобов`язати прокурора, якому в цьому кримінальному провадженні доручено здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, негайно повернути володільцю ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки iPhone 11 Pro Max, зеленого кольору, номер моделі (MWH72VC/A), серійний номер НОМЕР_1 , об`єм пам`яті 256 Гб, IMEI 35 25 5, IMEI 2 35 57 6 з SIM картою з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Infinix Smart 6 2/32Gb NFC Heart of Ocean ( НОМЕР_3 ), мобільний телефон марки ZTE Blade A51 2/32GB Blue, ноутбук HP 250 G8 (3A5X9EA), ноутбук ASUS X515MA-EJ490 (90NB0TH2-M10340)

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1