Справа № 344/6551/22
Провадження № 11-сс/4808/188/22
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гримайлівка Бродівського району Львівської області, громадянина України, керівника візової агенції «EMMIGRATION», з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 серпня 2022 року 05 год. 05 хв. включно. Визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Зокрема, захисник посилається на те, що ризики, наведені прокурором в клопотанні, є необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. При цьому, судом не взято до уваги та не дано оцінки тій обставині, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, має сім`ю, на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків-інвалідів, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, стан здоров`я хворіє хронічним інфекційним захворюванням та потребує постійного лікування, наміру переховуватись від суду та слідства у нього немає, не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення. Також захисник вважає, що суд визначив ОСОБА_8 завідомо непомірний розмір застави. Стверджує, що судом не здобуто жодного доказу про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 17.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

04.06.2022 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.04.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення щодо декількох осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином проти охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання слідчого слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч. 3 ст.332 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що прокурором надано достатньо даних та в судовому засіданні суду першої інстанції доведено, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема і ризик переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи неминучість покарання, ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків, чи іншого підозрюваного в кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому. Крім того, слідчий суддя вірно врахував і характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність свідомої непроцесуальної поведінки останнього та є передумовою для контролю за поведінкою підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків. Окрім того, всі характеризуючі особу підозрюваного дані (які було встановлено зі слів підозрюваного, без обґрунтування доказами), на яких наголошує і адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, слідчий суддя належним чином врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а саме: молодий вік ОСОБА_8 , що має середньо-спеціальну освіту, раніше не був судимим, працює керівником візової агенції «EMMIGRATION», має на утриманні батьків пенсійного віку з інвалідністю ІІІ групи та його стан здоров`я (хворіє гепатитом, стверджував, що проходив стаціонарне лікування, а на час постановлення ухвали слідчим суддею перебував на амбулаторному лікуванні).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином проти охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання та обставини кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 (у організації незаконного переправлення щодо декількох осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів). Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку апеляційного суду, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним на даному етапі провадження покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, визначений розмір застави відповідає ступеню довіри до особи підозрюваного з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні останнім в умовах воєнного стану тяжкого злочину проти охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, що зумовлює критичну оцінку моральних якостей підозрюваного.

Крім того, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5