Справа №591/6600/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1244/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Сумського апеляційного суду знаходяться на розгляді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Також, цим же вироком ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, але не більше чим до 21 жовтня 2022 року включно, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Зважаючи, на те, що ухвалою від 13 жовтня 2022 року призначено апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на 10-30 год. 30 листопада 2022 року, а строк застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу закінчується 21 жовтня 2022 року, тому виникла необхідність розглянути питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, думки обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , які не вбачали підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 405 КПК, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно ч. 2 ст. 331 цього Кодексу, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч. 3 ст. 331 КПК).

З матеріалів справи вбачається, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Також, цим же вироком ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, але не більше чим до 21 жовтня 2022 року включно, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

У той же час, здійснити розгляд питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до закінчення строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається за можливе, оскільки станом на 19 жовтня 2022 року в апеляційному суді не вистачає потрібної кількості суддів для утворення необхідного складу колегії суддів (3-х суддів) з метою автоматизованого розподілу судової справи (ч.4 ст.31 КПК України), внаслідок чого склад колегії суддів не визначений (протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2022 року).

Разом з тим, положеннями п. 20-5 розділу XI КПК передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого КМУ, встановлені деякі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадження та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим одноособово.

У зв`язку з цим, незважаючи на відсутність жодних клопотань з боку сторін судового провадження щодо строку дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, питання доцільності тримання під вартою, з метою дотримання прав, свобод та інтересів останнього як обвинуваченого (ст. 2 КПК), підлягає розгляду суддею-доповідачем одноособово, так як строк заснованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 21 жовтня 2022 року, і будь-які об`єктивні підстави вважати, що до цієї дати в апеляційному суді у складі судової палати буде достатня кількість суддів для утворення складу суду, відсутні.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя-доповідач, дотримавшись вимог ст. 183, 194, 197 і 199 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що наявний у кримінальному провадженні ризик не зменшився, а також, що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення встановленого у вироку суду першої інстанції строку тримання обвинуваченого під вартою.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна крім житла. Строк відбування основного покарання ОСОБА_6 визначено обраховувати з 23 серпня 2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 08 серпня 2021 року по 22 серпня 2022 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі..

Таким чином, ОСОБА_6 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення на даний момент вже вирішена судом першої інстанції при ухваленні вироку, тому на стадії продовження запобіжного заходу до закінчення апеляційного перегляду цього судового рішення по суті апеляційних скарг, колегія суддів не уповноважена надавати оцінку дослідженим доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, а також необхідності (доцільності) тримання обвинуваченого під вартою для їх запобігання.

Ризик ухилення ОСОБА_6 від суду є цілком обґрунтованим, зважаючи на те, що він обвинувачується у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочину з застосуванням насильства, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у цьому кримінальному провадженні права та інтереси сторони захисту.

З огляду на викладене, суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленого ризику, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, суддя враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, а тому суддя вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, але не більше як на 60 днів.

Керуючись ст. 183, 197, 199, 331, 405, 418, п.20-5 розділу Х1 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів до 16 грудня 2022 року включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2