Справа № 172/629/22
Провадження № 1-кп/172/44/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000033 від 30.01.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Золоте Луганської області, має повну загальну середню освіту, не працює, на заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В
29 січня 2022 року приблизно о 22:45 год. ОСОБА_5 перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, увійшла до кухонної кімнати будинку, де в цей час на законних підставах знаходився працівник правоохоронного органу дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області капітан поліції ОСОБА_4 , який перебував на службі в складі групи реагування сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, знаходився у форменому одязі з розпізнавальними знаками відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» та виконував свої службові обов`язки складав заяву та отримував пояснення від ОСОБА_6 , з`ясовуючи обставини, що слугували підставою звернення останнього до органу поліції на лінію 102.
В цей час ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, будучи обізнаною про те, що ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, поводячись зухвало та агресивно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, стала висловлюватися ненормативною лексикою, після чого, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, підійшла до ОСОБА_4 та нанесла йому удар правою рукою в область голови, спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді забою м`яких тканин обличчя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, у скоєному розкаялася, пояснила, що завдала тілесних ушкоджень поліцейському, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Шкодує про скоєне.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила нетяжкий злочин, раніше не судима, не одружена, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштована та не навчається.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнана винною, у виді обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження скоєння нею нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винної, її ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання. Тому обвинувачену може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні витрати за проведення судових експертиз та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1