Справа № 202/2585/22
Провадження № 1-кс/202/3851/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 31.05.2022 до ЄРДР за № 0000025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05.09.2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про накладення арешту на мобільний телефон Nokia NF1174 з сім катою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795.

Клопотання мотивоване тим, що 02 вересня 2022 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 18 серпня 2022 року проведено обшук приміщення за адресою АДРЕСА_1 під час якого було вилучено мобільний телефон Nokia NF1174 з сім катою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 якай запаковано у сейф пакет №100006795, оскільки існували достатні підстави вважати, що вказаний об`єкт є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий посилається на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що мобільний телефон Nokia NF1174 з сім картою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , може містити відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, та підтверджують обставини кримінального правопорушення, зокрема, відомості щодо відстеження переміщення мобільного телефону за службами геолокації Google, фотознімки, відеозаписи, листування за допомогою мобільного зв`язку (СМС), за допомогою програм для обміну миттєвими повідомленнями (Viber, WhatsApp, Telegram, Signal). Також вказаний мобільний телефон є необхідним для проведення комп`ютерно-технічної експертизи під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження.

Слідчий посилається на те, що мобільний телефон, який було вилучено слідчим під час проведення обшуку в порядку 235 КПК України, має безпосереднє доказове значення для вказаного кримінального провадження, може містити відомості про обставини кримінального правопорушення, та є в розумінні ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК) речовим доказом, оскільки міг зберегти на собі сліди події. При цьому, правовий режим зберігання речових доказів регламентується ст. 100 КПК України.
Підставою для накладання арешту на майно є обґрунтована підозра вважати, що воно є доказом даного кримінального правопорушення, незастосування цього заходу зумовить труднощі при проведенні експертиз, а також при проведенні інших слідчих дій, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування, що перешкоджатиме встановленню усіх обставин, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, внаслідок того, що вилучене майно може бути пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, відчужене. Тобто, метою накладання арешту на майно у даному випадку є збереження речових доказів з метою, зокрема, подальшого проведення зі вказаним речовим доказом судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся з даним клопотанням
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, підтвердив доводи викладені у ньому та пояснив, що мобільний телефон має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та постановою слідчого визнаний речовим доказом. Телефон вилучений для призначення експертного дослідження. Просив задовольнити клопотання та накласти арешт.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в заяві зазначив, що вирішення питання про арешт майна покладається на розсуд суду.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 31.05.2022 9 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому, як свідчать надані матеріли вказаного кримінального провадження, а саме: протокол обшуку від 02.09.2022 року, 02.09.2022 під час проведення обшуку, проведеного в рамках кримінального провадження № 0000025, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено мобільний телефон Nokia NF1174 з сім катою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795.

Даний обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2022 (справа № 202/2585/22, провадження 1-кс/202/3603/2022), згідно якої, слідчим суддею було частково задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення грошових коштів, отриманих внаслідок злочинної діяльності, чорнових записів, блокноти з інформацією щодо вчинення зазначених злочинів. Клопотання в частині надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, задоволено частково, а саме надано лише можливість зняття відповідних копій інформації, що міститься в даних електронних інформаційних системах, із залученням спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Отже, судом встановлено, що під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, дозвіл на вилучення якого прямо не надавався слідчим суддею в ухвалі про обшук, а саме: мобільний телефон Nokia NF1174 з сім катою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795.

При цьому, ухвала суду про надання дозволу на проведення обшуку містила застереження, щодо вилучення мобільних телефонів, відповідно до якої було дозволено лише зняття відповідних копій інформації, що міститься в даних електронних інформаційних системах, із залученням спеціаліста.

Слідчий суддя вважає, що вилучений телефон не входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а тому, в розумінні положень ч.7 ст.236 КПК України , він є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК тимчасово вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як встановлено в судовому засіданні, вищевказане майно вилучено під час обшуку 02.09.2022. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 02.09.2022, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Органом досудового розслідування доведено необхідність вилучення під час огляду телефону мобільний телефон Nokia NF1174 з сім картою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795, тому що він є носієм інформації, яка є важливою для досудового розслідування зазначеного кримінального провадження і саме телефон, як носій інформації підлягає направленню експерту для проведення комп`ютерно-технічної експертизи (експертизи комп`ютерної техніки і програмних продуктів) для встановлення обставин, пов`язаних з використанням цього об`єкта; виявлення інформації та програмного забезпечення, що знаходиться на ньому).

Слідчий суддя також приймає до уваги, що обшук проводився на території Донецької області, де проводяться активні бойові дії внаслідок збройної агресії рф. Слідчий не зміг залучити спеціаліста для вилучення інформації з телефону, а зволікання з цим, могло привести до втрати доказів в кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_4 від 02.09.2022, вилучений мобільний телефон Nokia NF1174 з сім картою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025.

Тому слідчим суддею не приймає позицію сторони захисту про незаконність вилучення телефону та безпідставність накладення на нього арешту.

Що стосується канцелярської книги, то слідчий просить накласти на неї арешт як на речовий доказ в кримінальному провадженню, що не суперечить положенням ст.170 КПК України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту, наразі, на вилучене майно мобільний телефон Nokia NF1174 з сім картою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795, буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000025, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 02.09.2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке перебуває у володінні ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон Nokia NF1174 з сім картою мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_1 , який запаковано у сейф пакет №100006795.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в матеріалах кримінального провадження, в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1