Справа № 702/150/22
Провадження № 1-кп/702/39/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 23.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, місце державної реєстрації та місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого, освіта вища, непрацюючого, не одруженого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 23.03.2022 близько 12 год 50 хв, перебуваючи біля входу до ОРЦ «Лідер», що по вул. Соборна, 118 м. Монастирище Уманського району Черкаської області, під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс близько восьми ударів правою та лівою рукою, два удари лівою ногою в область обличчя та в область голови останнього, внаслідок чого ОСОБА_5 не втримавши рівновагу впав на землю, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, синця тильної поверхні лівої кисті, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/106 від 28.03.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, дав правдиві показання про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, показав, що напередодні події, що трапилась між ним та потерпілим ОСОБА_5 він мав конфліктну ситуацію з останнім в складському приміщенні ОРЦ «Лідер» під час якої ОСОБА_5 в грубій формі зробив йому зауваження з приводу того, що він поставив рибу, яку він постачає в ОРЦ «Лідер», не у тому місці та виражався до нього нецензурними словами. Так, 23.03.2022 він разом із своєю матір`ю під`їхав на власному автомобілі до ОРЦ «Лідер». Мати зайшла в приміщення магазину, а він залишився в автомобілі її очікувати. Через деякий час він побачив ОСОБА_5 та вирішив до нього підійти. Підійшовши до ОСОБА_5 , він почав наносити йому удари в область голови, при цьому нічого не говорив. Після нанесених ударів ОСОБА_5 упав та він продовжував наносити йому удари руками та ногами. Приблизно він наніс 8-10 ударів. Після чого він зайшов до магазину та в подальшому поїхав по справах. Висловив жаль з приводу вчиненого, у потерпілого попросив вибачення у формі «Владику вибач», до судового засідання в потерпілого вибачення не просив.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального поступку у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , показами потерпілого та дослідженням доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Суд, з`ясувавши, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст вищевказаних обставин, роз`яснив положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він працює охоронником в ОРЦ «Лідер» в м. Монастирище. 23.03.2022 приблизно о 12 год 50 хв він вийшов з приміщення магазину ОРЦ «Лідер», щоб забрати візки в приміщення магазину. З`ясувавши, що візків немає, він стояв на вулиці та дивився в телефон. В цей момент він відчув різкий удар в область обличчя, при цьому ці удари наносив ОСОБА_3 нічого не пояснюючи. Після чого, даний чоловік продовжував наносити йому удари. Не втримавши рівноваги, він впав, після чого йому було нанесено ще 8 ударів руками в область голови та 2 удари ногами в область обличчя. Після нанесених ударів ОСОБА_3 зайшов в приміщення магазину. Він відчуваючи біль викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Внаслідок нанесених ударів у нього була розбита верхня губа та боліла ліва рука. Напередодні даної події між ним та обвинуваченим стався конфлікт в складському приміщенні ОРЦ «Лідер», де він приймав молочну продукцію та розфасовував її. В складське приміщення зайшов ОСОБА_3 та поставив рибу, яку він поставляє в магазин, біля молочної продукції. Він зробив йому зауваження, на що ОСОБА_3 відповів фразою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на цьому конфлікт між ними завершився.
Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2022 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000053 за заявою ОСОБА_5 про нанесення йому тілесних ушкоджень.
Згідно з заявою ОСОБА_5 від 23.03.2022, останній просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який 23.03.2022 наніс йому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 05-7-01/106 від 28.03.2022 у ОСОБА_5 виявлено забійну рану верхньої губи зліва, синець тильної поверхні лівої кисті. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних потерпілим та зазначених у постанові і відносяться до: забійна рана верхньої губи зліва до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець тильної поверхні лівої кисті до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, від падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню, малоймовірне. Утворення, виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, від нанесення ударів руками та ногами, можливе.
Постановою про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 28.03.2022, згідно з якою диск DVD-R HP із відеозаписом з камери нагляду перед центральним входом ОТГ "ЛІДЕР", що по вул. Соборна, 118 м. Монастирище Уманського району Черкаської області за визначений час (12 год 50 хв 23.03.2022 - 13 год 00 хв 23.03.2022), який був наданий ОСОБА_6 від 28.03.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження за № 0000053 від 23.03.2022.
Дані докази, отримані у передбаченому КПК України порядку, встановлюють наявність фактів та обставин, які доводять факт вчинення кримінального правопорушення та винуватість особи, що його вчинила.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок.
Обставин, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.
Так, органом досудового розслідування обставиною, що пом`якшує покарання зазначено щире каяття. Проте, сам факт визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого діяння як обставину, що пом`якшує покарання. Окрім визнання особою факту вчинення кримінально- протиправного діяння, щирого жалю з приводу вчиненого та осуду своєї поведінки судом не встановлено. Прохання про прощення у потерпілого не було щирим, звучало зухвало, що не може свідчити про осуд власної поведінки та жалю з приводу вчиненого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
При визначенні виду покарання суд враховує також відношення самого обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, те що він раніше не судимий та вважає з урахуванням всіх наведених обставин, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з урахуванням того, що обвинувачений не працює застосування до обвинуваченого такого виду покарання як штраф не є можливим, а відтак находить за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт у розмірі наближеному до нижньої межі санкції статті.
При визначенні виду покарання обвинуваченому суд також враховує, що призначення покарання у виді виправних робіт, арешту та обмеження волі є недоцільним та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, а також таким, що нестиме для обвинуваченого надмірний тягар.
Доказів наявності обставин, які виключають призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт суду не надано.
Підстав для застосування ст. 69 та ст. 69 - 1 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`явлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) годин.

Цивільний позов не пред`явлено.
Речовий доказ: диск DVD-R HP із відеозаписом з камери нагляду перед центральним входом ОТГ "ЛІДЕР", що по вул. Соборна, 118 м. Монастирище Уманського району Черкаської області за визначений час (12 год 50 хв 23.03.2022 - 13 год 00 хв 23.03.2022), залишити в матеріалах наглядового провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1