Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1770/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №289/1770/21 за апеляційною скаргою законного представника потерпілого ОСОБА_9 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано виним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 5575,00 грн та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн, а всього 7575,00 грн.
В решті цивільного позову відмовити.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 26 серпня 2021 року близько 22 години, перебуваючи по вул. Карпенка в м. Радомишль Житомирської області, у ОСОБА_8 , в ході словесного конфлікту з малолітнім ОСОБА_10 , виник протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вказаний протиправний умисел, направлений на спричинення малолітньому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 один удар правою рукою в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садин, синців обличчя та кінцівок, струсу головного мозку, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання малолітнім потерпілим ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційних скаргах представник потерпілого ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині незадоволених вимог заяви ОСОБА_10 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та в частині незадоволених вимог заяви про стягнення моральної шкоди, як незаконний, а своїм рішенням стягнути з ОСОБА_8 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 25 000,00 грн. та 100 000,00 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_10 .
В частині своїх апеляційних вимог щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що умисні дії ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання малолітнім потерпілим ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, який тривалий час проходив лікування та покращував своє становище фізичне та психологічне. Кримінальним провадженням встановлено, що ОСОБА_8 розбив окуляри, а нові потерпілий купував за свій рахунок та витратив 5 575,00 грн. Наголошує і на негативних наслідках від вчиненого обвинуваченим, які по теперішній час не були усунуті, відновлення здоров`я хоча і відбувається, але не завершилось і для його відновлення слід продовжувати лікування і додавати додаткові зусилля, витрачати час і матеріальні ресурси. Зазначає, що у період досудового розслідування ОСОБА_8 погрожував фізичною розправою, не розкаявся у вчиненому, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, виявляючи явну неповагу до потерпілого та його родини та відношення його безкарності у вчиненні кримінального правопорушення, невідворотності його виправдання. Неправомірними діями відповідача останнім завдано моральну шкоду, що виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, фізичному болі та порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість їх повноцінного продовження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка заперечила щодо апеляційної скарги представника, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним, просили залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження, їх кримінально-правова кваліфікація, доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також вид і розмір призначеного покарання в апеляційному порядку сторонами кримінального провадження не оскаржено, а тому вирок суду в цій частині апеляційним судом не переглядається. Законність вироку в частині стягнення процесуальних витрат вирішено ухвалою Житомирського апеляційного суду від 08.09.2022, а тому повторному апеляційному розгляду не підлягає. Предметом апеляційного розгляду у цій справі є лише розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому.
З положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями ч.2 ст.127 КПК України встановлено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За змістом ч.1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, рішення суду в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 2000 грн не відповідає вказаним вимогам закону.
Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Як убачається з матеріалів провадження, законним представником потерпілого ОСОБА_9 заявлено відповідний цивільний позов, в якому останній, окрім матеріальної шкоди, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь його малолітнього сина моральну шкоду, завдану внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення в сумі 100 000 грн (а.16-21).
Частково задовольняючи позов щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 , суд вказав, що враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, які він зазнав у зв`язку із заподіянням йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, а також засади розумності та справедливості.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність факту завдання потерпілому моральної шкоди, проте, на думку колегії суддів, розмір відшкодування, який визначений судом першої інстанції, не відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та незручностей, викликаних вимушеними змінами його укладу та способу життя. Зокрема, судом лише формально зазначено у вироку, проте достатньо не враховано, що обвинуваченим умисно був нанесений удар в область обличчя, внаслідок чого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у виді ссадин, синців обличчя та кінцівок, струсу головного мозку, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, і саме у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий проходив відповідне лікування, що призвело до зміни його звичайного укладу, способу життя та до відповідних як фізичних (біль), так і душевних страждань (хвилювання, порушення душевної рівноваги, стрес, приниження). Також не враховано і малолітній вік потерпілого на час вчинення правопорушення відносно нього - 13 років.
Обвинувачений тривалий час жодних дій для відшкодування заподіяної моральної шкоди не вжив, хоча працює неофіційно, тобто має доходи. На час апеляційного розгляду провадження обвинувачений одружився, надав довідку про вагітність дружини.
Враховуючи вище наведені обставини в їх сукупності, на переконання колегії суддів, компенсацією моральної шкоди, яка б відповідала ступеню моральних страждань потерпілого буде грошова сума у розмірі 30000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди.
На думку апеляційного суду грошовий еквівалент моральних страждань ОСОБА_10 у розмірі 30 000 грн., відповідатиме критеріям виваженості, справедливості та розумності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Враховуючи викладені вище обставини, в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди слід змінити, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди, чим частково задовольнити апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2021 року відносно ОСОБА_8 , в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди змінити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді :