БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1153/22
Провадження № 1-кс/497/480/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
02.07.22 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000315 від 01.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України не інваліда, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 09.07.2021 року, органом видачі № 5119, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
ВСТАНОВИВ:
02.07.2022 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000315 від 01.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 01 липня 2022 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , слідуючи з України до Республіка Молдова як пішохід, через пункт пропуску «Табаки» митного поста, що знаходиться у с. Табаки Болградського району Одеської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю способом, що ускладнював виявлення, перемістити через митний кордон України самостійно виготовлений ним літом 2021 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, для особистого вживання, особливо небезпечний наркотичний засіб (марихуану) приблизною вагою 2,51 г, обіг якого заборонено, розділивши його в два окремі паперові згортки та помістивши його до кишені одягнутого на нього одягу.

01 липня 2022 року, під час проведення митного контролю громадянина ОСОБА_5 на зазначеному вище пункті пропуску, вказаний вище наркотичний засіб був виявлений працівниками Державної прикордонної служби України та вилучений слідчим Болградського РВП ГУНП в Одеської області під час проведення огляду місця події.

01 липня 2022 року о 18:10 годині, був затриманий ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
За наявністю достатніх підстав 02 липня 2022 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за кваліфікуючими ознаками: контрабанда особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

В судовому засіданні:
- слідчий своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
- прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджувала, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду, може вчинити тиск на свідків, оскільки їх дані йому вже відомі. А після призначення експертизи, може вчинити тиск на експерта.
Наразі, як стверджував прокурор, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, що підтверджується вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо оголошеної йому підозри, та просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання. Пояснив, що він прийшов у пункт пропуску з метою отримання роз`яснення щодо можливого перетину кордону, оскільки його батько є інвалідом ІІ групи, та надав йому свій документ. Будучи вже на пункті пропуску, він побачив як у людей перевіряють валізи, та згадав, що у його рюкзакі є два пакетики з сухою травою, яку він раніше палив. Взявши в руки ці пакетики він підійшов до прикордонника та запитав де і як можна їх знищити. Однак, прикордонник його відразу ж затримав та викликав поліцію. Наміру перетинати кордон з цими пакетиками трави у нього не було.
Просив врахувати зазначене, що він не мав наміру порушувати закон, що має постійне місце проживання в м.Ізмаїл, та буде прибувати на усі виклики до слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 наполягав на відмові в задоволенні клопотання слідчого і прокурора, в зв`язку з необґрунтованістю підозри та відсутністю ризиків.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000315 від 01.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України за кваліфікуючими ознаками: контрабанда особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

01 липня 2022 року о 18:10 годині, був затриманий ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
За наявністю достатніх підстав 02 липня 2022 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, за кваліфікуючими ознаками: контрабанда особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

В обґрунтування підозри слідчий і прокурор посилаються на зібрані докази, перелік яких наведено в даному клопотанні.
Також вказують на наявність в діях ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
З огляду на зазначене, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що все ж таки підозра була складена та повідомлена ОСОБА_5 , досудове розслідування триває, та підозрюваний ОСОБА_5 має виконувати покладені на нього як підозрюваного обов`язки та не перешкоджати здійсненню досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні з метою виконання завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого кримінального правопорушення.
Однак твердження прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що існує цілий ряд ризиків з боку підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя розцінює критично.
Безпідставним є посилання прокурора на можливість впливу на експерта у разі призначення криміналістичної експертизи підозрюваним ОСОБА_5 оскільки жодного доказу на підтвердження цього ризику суду не надано: відсутня навіть постанова про призначення такої експертизи, а тому взагалі відсутні відомості про експертну установу, якій буде доручення проведення експертизи.
Відносно посилання прокурора на тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, що може спонукати останнього до приховування, слідчий суддя вважає наступне.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчим та прокурором не доведено реальності ризиків, на які вони посилаються, та лише свідчать про недоведені припущення щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вони не можуть бути підставою для застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, адже тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За результатами встановлених обставин, з огляду на доводи як прокурора, так і підозрюваного і захисника, слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, які мають значення для вирішення даного клопотання, та приймає до уваги наявність підозри, повідомленої ОСОБА_5 , та необхідність своєчасного завершення досудового розслідування, особу підозрюваного, який ніколи до кримінальної чи будь-якої іншої відповідальності не притягувався, на його молодий вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, наявність соціальних зв`язків.
Тому, вище перелічені обставини не дають наявність достатніх підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_5 , самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання можливих у майбутньому ризиків.
Оцінивши обставини визначені ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 181, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 202, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000315 від 01.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 години вечора по 06:00 години ранку.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, за першою вимогою;
2) не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого прокурора або суду в період часу з 22:00 години до 06:00 години ранку наступного дня;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про намір зміни свого місця проживання;
4) докласти зусиль до офіційного працевлаштування;
5) утримуватися від спілкування зі свідками, визначеними слідчим або прокурором у даному кримінальному провадженні;
6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити ОСОБА_5 що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області та на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Звільнити з під-варти ОСОБА_5 в залі суду негайно.
Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст судового рішення складено і проголошено о 15:00 годині 04.07.2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1