Провадження №1-кс/369/3315/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання дізнавача Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №50000035 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2021 року дізнавач Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за №50000035 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 16 листопада 2021 року в мережі інтернет було виявлено розміщену публікацію на сайті з посиланням «Котеджне містечко « ІНФОРМАЦІЯ_1 », при огляді якого було виявлено порушення Генерального плану, оскільки цільове призначення земельних ділянок для введення особистого селянського господарства, натомість на них здійснюється будівництво житлових будинків, що не відповідає Генеральному плану села Бобриця Бучанського району Київської області та призводить до втрати їх родючості.

Таким чином досудовим розслідуванням встановлено, що власники земельних ділянок на території с. Бобриця Бучанського району допустили безгосподарське використання земель, що спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.

Більше того, проведеним оглядом 18 грудня 2021 року встановлено, що на даний час земельні ділянки із кадастровими номерами :02:001:5022, :02:001:5037, :02:001:5021, :02:001:5025, :02:001:5026, :02:001:5027, :02:001:5028, :02:001:5029, :02:001:5030 огороджені з одного боку тимчасовим парканом та на них здійснюється будівництво будинків без отримання будь-якої дозвільної документації, хоча цільове призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наступні земельні ділянки: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, належить на праві власності ОСОБА_12 .

15 грудня 2021 року зазначені земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Дізнавач у поданому клопотанні відзначила, що враховуючи той факт, що земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на цей час є всі правові підстави для їх арешту.

На підставі вище зазначеного, дізнавач просив слідчого суддю:
Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на них об`єктів нерухомості на наступні земельні ділянки: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, яка належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, яка належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, яка належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, яка належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, яка належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, яка належить на праві власності ОСОБА_12 .

Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників наступних земельних ділянок: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, яка належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, яка належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, яка належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, яка належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, яка належить на праві власності ОСОБА_12 .

Заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та іншим організаціям вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, яка належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, яка належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, яка належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, яка належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, яка належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, яка належить на праві власності ОСОБА_12 ;

Заборонити органам ДІАМ вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову наступних земельних ділянок: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, яка належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, яка належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, яка належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, яка належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, яка належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, яка належить на праві власності ОСОБА_12 .

В судове засідання дізнавач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством порядку.
В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством порядку.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №50000035 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.
16 листопада 2021 року в мережі інтернет було виявлено розміщену публікацію на сайті з посиланням «Котеджне містечко «Літо», при огляді якого було виявлено порушення Генерального плану, оскільки цільове призначення земельних ділянок для введення особистого селянського господарства, натомість на них здійснюється будівництво житлових будинків, що не відповідає Генеральному плану села Бобриця Бучанського району Київської області та призводить до втрати їх родючості.

Проведеним оглядом 18 грудня 2021 року встановлено, що на даний час земельні ділянки із кадастровими номерами :02:001:5022, :02:001:5037, :02:001:5021, :02:001:5025, :02:001:5026, :02:001:5027, :02:001:5028, :02:001:5029, :02:001:5030 огороджені з одного боку тимчасовим парканом та на них здійснюється будівництво будинків без отримання будь-якої дозвільної документації, хоча цільове призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наступні земельні ділянки: площею 0,0635 га із кадастровим номером :02:001:5022, належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 1,5527 га із кадастровим номером :02:001:5037, належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 0,0506 га із кадастровим номером :02:001:5021, належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 0,051 га із кадастровим номером :02:001:5025, належить на праві власності ОСОБА_7 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5026, належить на праві власності ОСОБА_8 ; площею 0,0673 га із кадастровим номером :02:001:5027, належить на праві власності ОСОБА_9 ; площею 0,0548 га із кадастровим номером :02:001:5028, належить на праві власності ОСОБА_10 ; площею 0,0533 га із кадастровим номером :02:001:5029, належить на праві власності ОСОБА_11 ; площею 0,0534 га із кадастровим номером :02:001:5030, належить на праві власності ОСОБА_12 .

15 грудня 2021 року зазначені земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).
Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що особа, що подала клопотання про арешт майна, не довела необхідність такого арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції Мірошнікової, про арешт майна у кримінальному провадженні за №50000035 від 17 листопада 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1