Провадження №1-кп/127/751/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
перекладача: ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №12 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 20.04.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ризики, які були підставою обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого його продовження, не зменшилися, підстав для його зміни чи скасування на даний час немає. Зокрема, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачення у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, не має соціально стримуючих факторів, оскільки не працює, не має стабільного законного джерела доходу, неодружений, не має утриманців, без постійного місця проживання. Вказані обставини допускають можливість обвинуваченого, опинившись на волі, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що перелічені прокурором ризики нічим не підтверджені, а сама тяжкість злочину не є підставою для тримання особи під вартою, тому просила змінити своєму підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Так, 23.04.2020 набрав чинності Закон України від 13.04.2020 № 558-IX «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 558-IX).

Зазначеним Законом № 558-IX пункт 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК викладено у новій редакції та встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Абзацом шостим пункту 1 Закону № 558-IX регламентовано, що у разі неможливості у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до пункту 1 якої встановлено на усій території України карантин, строк дії якого не закінчився.

Враховуючи викладене, зважаючи на зайнятись членів колегії в інших судових засіданнях, питання щодо продовження строку дії запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на підставі пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України може бути розглянуто головуючим суддею.

Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу та його продовженні.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

На переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно обвинуваченого відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства від нових протиправних посягань.

Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки неодружений, не має постійного місця роботи, не має постійного місця проживання, крім того в суду відсутні відомості про неможливість утримання ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі за станом здоров`я.

Враховуючи зазначені обставини, а також вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 31, 176-178, 183, 197, 291, 331, 370-372, 376, розділом XI «Перехідних положень» КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 30 березня 2022 року до 28 травня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1