У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2022 Справа №607/5491/22

Провадження №1-кс/607/1813/2022
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2022 року адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування та за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а викладені у постанові висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Також зазначає, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення слідчим не вчинено усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме не прийнято до уваги наявність висновку за результатами клініко-експертної оцінки та рецензії на медичну картку стаціонарного хворого№12870 КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, якими встановлено неналежне виконання ОСОБА_7 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення; не надано оцінки вказаному висновку у повному обсязі; не було в повній мірі дано оцінку зібраним під час досудового розслідування доказам. Також зазначає, що до матеріалів кримінального провадження не долучено докази, якими володіє ОСОБА_6 , а саме оригінали квитанцій про оплату послуг ОСОБА_7 та пластину (невідому конструкцію), яка була використана під час оперативного втручання ОСОБА_7 .
Крім того адвокат ОСОБА_3 у поданій скарзі зауважила, що після скасування попередньо винесеної постанови слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 27 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді від 26 листопада 2021 року у кримінальному проваджені не було проведено жодної слідчої дії, а слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яка винесла оскаржувану на даний час постанову про закриття кримінального провадження, була включена в групу слідчих в день винесення оскаржуваної постанови 14 грудня 2021 року.
Також адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки її копію вона отримала 17 лютого 2022 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та у зв`язку із введенням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року була позбавлена можливості подати дану скаргу слідчому судді у передбачений законом строк.
За наведених обставин адвокат ОСОБА_3 вважає, що постанова слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, є невмотивованою та винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Скаржник - адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , у судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити з викладених у ній мотивів.
Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подавала.
На вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Дослідивши долучені до скарги документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0002571 від 02 вересня 2019 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
За змістом ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як зазначено адвокатом ОСОБА_3 , копію постанови про закриття кримінального провадження вона отримала 17 лютого 2022 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та була позбавлена можливості подати дану скаргу слідчому судді у передбачений законом строк у зв`язку із введенням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року. Будь-яких документальних підтверджень про вручення скаржнику копії постанови в інший термін слідчому судді не надано.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу (Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану), може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З урахуванням наведених адвокатом ОСОБА_3 обставин, слідчий суддя вважає за необхідне поновити адвокату ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

При вирішенні даної скарги слідчий суддя враховує положення ст.2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Так, у відповідності до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Крім того згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).
Крім того відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача,прокурора складаєтьсяз: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Слідчий суддя звертає увагу, що з комплектного аналізу ст. 110 КПК України та одного із основоположних принципів кримінального процесуального законодавства, а саме верховенство права, вбачається, що постанова слідчого має бути мотивованою, тобто її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, котрі підтверджуються матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть питання, яке порушеного заявником. Також у ній мають міститись відповіді на усі поставлені ним питання, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу та формою реалізації принципу правової визначеності, як елементу верховенства права.

Так, в ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №00002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КПК України, по факту неналежного виконання своїх службових обов`язків працівниками стоматології «DVM», а сааме неякісного встановлення пластини ОСОБА_9 .
Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 від 05.03.2021 р., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 березня 2021 року змінив прізвище з «ОСОБА_10 » на «Ваврух».

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002571 від 02 вересня 2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року та вважає її невмотивованою та необґрунтованою, з таких підстав.
Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим відображено витяги із протоколів допитів потерпілого ОСОБА_9 та лікаря ОСОБА_7 , а також із висновку експерта № 16 від 16 серпня 2021 року за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_9 . Однак при цьому слідчим не дано жодної оцінки вказаним доказам, що свідчить про недотримання вимог щодо належної мотивації винесення даної постанови, адже у ній відсутні обґрунтовані та належним чином вмотивовані підстави для закриття кримінального провадження, з посиланням на обставини справи та норми матеріального та процесуального права.
При цьому як вбачається із висновку №16 від 16 серпня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлено, що проведення ОСОБА_9 29 липня 2019 року оперативного втручання у приватній стоматологічній клініці «DVM» під місцевим знечуленням було неадекватним щодо виду травми і необхідному для успішного лікування об`єму хірургічних маніпуляцій.
Крім того, як вбачається з висновку за результатами клініко-експертної оцінки та рецензії на медичну картку стаціонарного хворого №12870 КНП «ТУЛ» ТОР, встановлено, що діагностика ОСОБА_9 не проведена в повному обсязі, оскільки хворому не виконано ЗАК, ЗАС, не визначено групу крові, рентген органів грудної клітки, ЕКГ, не був консультований офтальмологом, нейрохірургом та хірургом-стоматологом, що необхідно згідно протоколу надання медичної допомоги пацієнтам з травматичним переломом нижньої щелепи. Окрім цього зазначено, що стаж роботи ОСОБА_7 10 років, але посвідчення про присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії з цієї спеціальності відсутнє, тому він може проводити тільки тимчасову іммобілізацію при переломах щелепи та направити хворого до спеціалізованого медичного закладу. Наявність сертифікату дає можливість тільки проведення тимчасової іммобілізації переломів у межах альвеолярного відростка при наявних умовах. Оскільки перелом був повним (центральним) зі зміщенням кісткових фрагментів та в ділянці кута н/щ зліва, пацієнт мав бути направленим у спеціалізоване відділення.
При цьому у постанові про закриття кримінального провадження слідчий не надав оцінку жодному доказу, в тому числі висновку експерта №16 від 16 серпня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_11 та висновку за результатами клініко-експертної оцінки та рецензії на медичну картку стаціонарного хворого №12870 КНП «ТУЛ» ТОР, не виклав мотивів прийняття такого рішення та не обґрунтував на підставі чого він дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, не зазначив даних про виконання будь-яких інших слідчих чи процесуальних дій, спрямованих на перевірку викладених у висновках обставин.
Вказане, на думку слідчого судді свідчить про бездіяльність слідчого, який здійснював досудове розслідування, формальний характер такого досудового розслідування та невжиття заходів для виконання завдань кримінального провадження, що безумовно не відповідає вимогам ч. 5 ст. 38 КПК України щодо обов`язку органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Крім того слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, було закрито постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 27 серпня 2021 року, однак вказану постанову було скасовано ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року, а матеріали кримінального провадження повернуто до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування. Проте надалі не провівши жодної слідчої чи процесуальної дії, органом досудового розслідування винесено аналогічну постанову про закриттякриміналього провадження від 14 грудня 2021 року.
Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
У зв`язку з цим існують обставини, що вказують на поверховість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, як наслідок, рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване. Зазначене стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження.
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
При цьому слід взяти до уваги, що слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, та слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що постанова слідчого є невмотивованою та необґрунтованою, у зв`язку з чим скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.
Керуючись ст.ст. 117, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження.
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України скасувати.
Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року повернути в СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0002571 від 02 вересня 2019 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді в частині поновлення строку на оскарження може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1