Справа №487/2570/22
Провадження №1-кс/487/2002/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

29.08.2022 прокурор Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000418 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучене майно 26.08.2022 в ході огляду місця події у службовому кабінеті догляду, що знаходиться на території ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300, а саме: два полімерні пакунки, в середині яких знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані з характерним запахом, які поміщено до сейф пакету № S2049183 та мобільний телефон «Redmi», модель М2003J15SG, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету № S2049182, диск DVD-R з відеозаписами з доглядової кімнати, на якому вбачається виявлення у ОСОБА_4 речовини зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані, який знаходиться паперовому конверті.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000418 від 26.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2022 о 08:50 год помічником оперативного чергового ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» повідомлено чергового ВАЗОЧ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі ТУ ДБР у м. Миколаєві) про те, що 26.08.2022 приблизно о 08:00 год працівниками оперативного відділу ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» виявлено речовину зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані під час особистого догляду працівника державної установи.
Так, 26.08.2022, у період часу з 11:50 год. по 13:09 год., проведено огляд місця у службовому кабінеті догляду, що знаходиться на території ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300, в ході якого начальник відділення соціально - психологічної служби ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав два полімерні пакунки обмотані прозорим скотчем в середині яких знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані з характерним запахом, які поміщено до сейф пакету № S2049183 та мобільний телефон «Redmi», модель М2003J15SG, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету № S2049182.
Також в ході огляду місця події працівником ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» видано диск DVD-R з відеозаписами з доглядової кімнати, на якому вбачається виявлення у ОСОБА_4 речовини зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані з характерним запахом.
26.08.2022 року слідчим у кримінальному провадженні прийнято рішення у формі постанови про визнання вищевказаного майна речовими доказами.
У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та є речовими доказами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі є доказом злочину, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучені речі 26.08.2022 в ході огляду приміщення службового кабінету догляду, що знаходиться на території ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300, а саме на :
- два полімерні пакунки, в середині яких знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані з характерним запахом, які поміщено до сейф пакету № S2049183
- мобільний телефон «Redmi», модель М2003J15SG, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету № S2049182, диск DVD-R з відеозаписами з доглядової кімнати, на якому вбачається виявлення у ОСОБА_4 речовини зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані, який знаходиться у паперовому конверті.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1