Справа № 720/1674/22
Провадження № 1-кп/720/165/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000175 від 12 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, із вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 25 серпня 2022 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 05 серпня 2022 року близько 14 години перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет та невстановлену досудовим розслідуванням соціальну групу у багатоплатформовому клауді-месенджері «Telegram», вступив у попередню змову з невстановленою особою, з метою підробки офіційних документів, які стали би підставою для безперешкодного перетину ним та ОСОБА_6 Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, підробили офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 21 липня 2022 року та довідку військово-лікарської комісії № 3453 від 21 липня 2022 року, видані на його ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовлені на аркушах паперу білого кольору формату А4, із елементами друку, фотокарткою ОСОБА_5 та скріплені підписами секретаря та голови військово-лікарської комісії, а також начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із відповідними печатками, відповідно до яких його було визнано непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку за ст. ст. 38 «А», 47 «Б» наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року, а також підробили тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21 липня 2022 року та довідку ВЛК № 3583 від 21 липня 2022 року видані ІНФОРМАЦІЯ_2 видані на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виготовлені на аркушах паперу білого кольору, із елементами друку, фотокарткою ОСОБА_6 та скріплені підписами секретаря та голови військово-лікарської комісії, а також начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із відповідними печатками, відповідно до яких ОСОБА_6 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст.ст. 38 «А», 39 «Б» наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року.
Згідно відомостей ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ніколи не перебували, вищевказані документи їм не видавались та військово-лікарську комісію вони не проходили.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, за кваліфікуючою ознакою вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 12 серпня 2022 року близько 10 години 55 хвилин ОСОБА_5 приїхав на МПП «Мамалига», що в с. Мамалига Дністровського району Чернівецької області, де під час перетину Державного кордону України на виїзд та здійснення паспортного контролю, надав військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, вказані завідомо підроблені офіційні документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 21 липня 2022 року та довідку військово-лікарської комісії № 3453 від 21 липня 2022 року видані на його ім`я, відповідно до яких його було визнано непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку за ст. ст. 38 «А», 47 «Б» наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
25 серпня 2022 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю кримінальних правопорушень, узгодили покарання обвинуваченого за вчинені кримінальні правопорушенні за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України у виді штрафу.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, який є кримінальним проступком.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.
При цьому, приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, активно посприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно перерахував кошти на допомогу Української Армії, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання, визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 3 ст. 358 КК України не відповідає особі обвинуваченого, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нетяжкого злочину, у зв`язку із чим, керуючись ст. 69 ч. 1 КК України приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 358 ч. 3 КК України, а саме у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 серпня 2022 року про визнання винуватості між заступником керівника Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України і призначити йому покарання:
- за ст. 358 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень;
- за ст. 358 ч. 4 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання по сукупності вказаних кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Речові докази підроблені тимчасові посвідчення військовозобов`язаних № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 21 липня 2022 року, довідки військово-лікарської комісії № 3453 та № 3583 від 21 липня 2022 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1