В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2022 Справа №607/11068/20

(1-кп/607/204/2022) м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001453 від 12.06.2020р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.06.2021р. за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190 гривень,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2020 року близько 22 годині 30 хвилин у ОСОБА_3 , раніше засудженого за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, 29 березня 2020 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Чалдаєва, 17, що знаходиться неподалік ТЗОШ №11, у м. Тернополі, маючи на меті заволодіти чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, побачивши раніше йому невідому ОСОБА_5 , яка йшла повз буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 підбіг до неї та шляхом ривка із лівої кишені куртки, у яку була одігнута ОСОБА_5 , відкрито викрав мобільний телефон торговельної марки «Huawei Y5» моделі AMN-LX9 ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . Отримавши вищевказані речі, ОСОБА_3 , не маючи наміру їх повернути, з місця події з цими предметами втік, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 2600 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що він 29 березня 2020 року по АДРЕСА_3 підбіг до незнайомої йому жінки та шляхом ривка із лівої кишені куртки викрав мобільний телефон та з місця події втік. Просить суд, з врахуванням визнання вини, щирого каяття, примирення із потерпілою, суворо його не карати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі для покарання обвинуваченого обставини, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який має постійне місце поживання, враховуючи позицію прокурора, а також думку потерпілої, яка матеріальних претензій до обвинуваченого не має у зв`язку із відшкодуванням їй шкоди та просить судове засідання проводити без неї, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Провадження по розгляду цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 7000 гривень необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору, оскільки у поданій заяві потерпілої вказано, що шкода завдана правопорушенням їй відшкодована.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме фотографії коробки мобільного телефону «Huawei Y5», які згідно постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22.04.2020р. визнані речовими доказами, після вступу вироку в законну силу слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Провадження по розгляду цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 7000 гривень закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Речові докази: фотографії коробки мобільного телефону «Huawei Y5» після вступу вироку в законну силу - залишити при матеріалах кримінального провадження

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1