ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4327/22
провадження № 1-кс/753/792/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 20001226 відомості до ЄРДР внесені 05.05.2022 за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області, м. Мерефа, українка, громадянка України, освіта середня, не заміжня, має малолітню доньку, працює не офіційно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не інвалід, не депутат, державні нагороди або пільги відсутні, раніше не судима, внутрішня переселенка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:
07.05.2022 слідча СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідча зазначила, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; допитів свідків; висновками експертів НДЕКЦ; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу, не працює, єдиним встановленим джерелом доходу є зайняття протиправною діяльністю, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_5

Підозрюванапояснила, що остання є внутрішньо переміщеною особою з Харківської області разом із донькою 11 років та матір`ю похилого віку, працює продавцем на ринку по продажу групи товарів «секондхенд» з графіком роботи 08.00 до 24.00 год., заробляє приблизно 300 500 грн. на день, проживає у будинку виділеному їм як переміщеним особам з 10.03.2022.

Захисник пояснив, що вважає підозру необґрунтованою, оскільки зібрані докази не свідчать про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. Крім того, прокурор не обґрунтував наявність ризику втечі та вчинення іншого кримінального правопорушення, мотивуючи останні суворістю покарання та відсутністю доходу не перевіривши належним чином дану інформацію та обмежився лише припущеннями, що єдиним джерелом доходу є зайняття протиправною діяльністю. Таким чином захисник вважає, що для застосування найсуворішої міри запобіжного заходу не має достатніх підстав, тим більш що особа є матір`ю малолітньої дитини, також на утримані є і мати похилого віку, підозрювана раніше не судима, має місце проживання та неофіційно працює на ринку.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; допитів свідків; висновками експертів НДЕКЦ; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що як зазначено у клопотанні свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

В судовому засіданні встановлено, що підозрювана є внутрішньо переміщеної особою з Харківської області з 10.03.22022, має місце проживання у Київській області; раніше не судима; працює не офіційно у галузі торгівлі, проживає разом із малолітньою донькою та мамою похилого віку, наразі матеріальне становище у родини незадовільне, відомості про наявність нерухомості у іншому місті або особистих збережень, які б давали змогу для переміщення відсутні.

Виходячи з практики ЄСПЛ слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку, що є єдиним обґрунтуванням такого ризику згідно клопотання про застосування запобіжного заходу, без врахування та оцінки інших факторів наведених вище.

Слідчий суддя вважає, що для обґрунтування вказаного ризику слідчому та прокурору необхідно було б врахувати особу підозрюваної, її матеріальний та сімейний стан, провести відповідний аналіз ймовірності ризику втечі з урахуванням оцінки всіх обставин, а за відсутності такого слідчий суддя вважає вказаний ризик не обгрунтованим.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Як зазначено вище підозрювана раніше не судима, має на утриманні малолітню доньку, матір похилого віку, працює не офіційно у галузі торгівлі, проживає як внутрішньо переміщена особа безоплатно разом із родиною.В свою чергу зазначаючи у клопотанні, що єдиним джерелом доходу підозрюваної ж протиправна діяльність, доказів про це прокурором не надано, а інші фактори, які свідчать на користь підозрюваної щодо її соціальних зв`язків, моральності, родом занять, тощо належним чином органом досудового розслідування не перевірені.

Враховуючи зазначене слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення має місце проте ступень його не є високим.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваної під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин наведених вище. Зокрема, наявність одного ризику, який не має високого ступеня, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом буде домашній арешт у певний період часу, що надасть змогу відповідного контролю за поведінкою підозрюваної, забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та надасть можливість матеріально утримання себе та родину.

Доводи клопотання про недієвість запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Обґрунтування недієвості інших запобіжних заходів, що викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає слушними.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 в період з 15 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора або суду; за першим викликом слідчого прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури, суду; не відлучатися з міста (села) проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної (обвинуваченої), яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрювану (обвинувачену) були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: