КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/386/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працював на посаді комірника ТОВ «Агро-Кар», наразі військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 9 439 гривень 10 копійок.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 19 серпня 2021 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки «Fial Doblo», державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , і рухався по проїзній частині вул. Олександрівське Шосе зі сторони вул. Холодноярська в напрямку вул. Короленка м. Кропивницький.

Під час керування автомобілем на вказаній ділянці дороги ОСОБА_8 проігнорував вимоги п.п. 1.2 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.2 в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів - п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та проявивши особисту неуважність та безпечність, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку, грубо порушив вимоги п. 12.1 ПДР України ( п. 12.1. «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, .... і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;).

Внаслідок чого, не справившись з керуванням, ОСОБА_8 здійснив виїзд керованого ним транспортною засобу на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , згідно із висновком судово-медичної експертизи № 713 від 06.10.2021, отримав тілесні ушкодження у вигляді: крайового перелому заднього відростка лівої таранної кістки, крайових переломів кортикального слою внутрішньої щиколотки і зовнішнього краю латеральної щиколотки лівої гомілки зі зміщенням кісткових фрагментів, гематом в ділянці лівого гомілково-ступеневого суглобу, в ділянці лівою ліктьового суглобу, в лівій лобно-скулово-тім`яній ділянці, - які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості та викликали тривалий розлад здоров`я строком монад 21 добу.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Санкція частини 1 статті 286 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді: штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При цьому, всупереч вимог означеної норми закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

На апеляційну скаргу прокурора подано заперечення стороною захисту, адвокат в інтересах обвинуваченого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін. Вказує не необґрунтованість й безпідставність апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, думку сторони захисту (обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 ), які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просили оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , який не заперечив задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Судом першої інстанції, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження цих обставин було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів у кримінальному провадженні проведено у обсязі допиту обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у відповідності до пред`явленого обвинувачення, дослідження даних про особу обвинуваченого.

В апеляційному порядку фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій сумніву не піддані і не оскаржені.

За таких обставин колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам кримінального провадження; доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вважає підтвердженою, а кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України правильною.

Прокурором оскаржено судове рішення в частині призначення додаткового покарання: прокурор вказує про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, як обов`язкового.

Суд першої інстанції, при вирішенні питання призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , прийшов до висновку про можливість не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підставою того стали досліджені обставини, передбачені ст. 65 КК України, врахування особи обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції.

Санкція частини 1 статті 286 Кримінального кодексу України передбачає, що діяння, передбачене даною нормою закону про кримінальну відповідальність карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тобто, санкція ч. 1 ст. 286 КК України є кумулятивною альтернативною.

Санкція передбачає можливість призначення альтернативних видів покарання та можливість одночасного застосування двох покарань основного та додаткового.

Обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання є правом судової дискреції.

Підставами для судової дискреції при призначенні покарання виступають, зокрема, альтернативні (якими передбачено декілька видів покарань) санкції.

За граматичним способом тлумачення розташування в тексті санкції розділового сполучника «або» - є місцем синтаксичного розриву тексту, тому, за відсутності в тексті санкції між основними видами покарання і додатковим такого розділового пунктуаційного знаку як кома, один із видів основного покарання, передбачений в санкції, належить розглядати як альтернативний іншому, зазначеному в цій же санкції, виду основного покарання, але вже в поєднанні з додатковим покаранням, розміщеним у тексті безпосередньо за ним.

Тож, беручи до уваги наведене, призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом є правом судової дискреції, а тому є правильними висновки суду першої інстанції в цій частині.

Зважаючи на виключно позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутність судимостей, його повне визнання вини та щире каяття, відсутність тяжких та непоправних наслідків, обставин, які обтяжують покарання, факт проходження обвинуваченим військової служби у районі ведення бойових дій, і який й тепер є військовослужбовцем, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про можливість не призначати ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, залишивши за обвинуваченим таке право.

Відтак, оскаржуваний вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2022 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4