Справа № 363/4281/20
УХВАЛА

08 квітня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000676 від 22.05.2020 про обвинувачення за ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.05.2020 близько 03.15 год спільно з особою (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020), особою (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001186 від 11.11.2020), ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля вуличної лавки, що розташована на тротуарі навпроти супермаркету «VARUS» за адресою: вул. Дніпровська, буд. 1 в м. Вишгороді Київської області, помітили ОСОБА_8 , яка сиділа на лавці.

Поводячи себе зухвало, застосовуючи ненормативну лексику, без причини вищевказані особи розпочали провокувати словесний конфлікт з ОСОБА_8 , погрожуючи їй фізичною розправою. Особа (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020), імітуючи удар, замахнувся правою рукою в обличчя ОСОБА_8 . Після чого вона, бажаючи уникнути конфлікту та хвилюючись за своє життя та здоров`я, викрикуючи прохання про допомогу, побігла вздовж вул. Дніпровська в м. Вишгороді Київської області в бік проспекту Івана Мазепи. Особа (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020) розпочав переслідувати останню та побіг за нею в тому ж напрямку.

В цей же час, 22.05.2020 близько 03.24 год в зустрічному напрямку з проспекту Івана Мазепи в бік вулиці Набережної в м. Вишгороді Київської області рухались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який при собі мав мисливську нарізну вогнепальну зброю карабін МКМ 072Сб, № НОМЕР_1 (дозвіл № НОМЕР_2 від 10.07.2018). ОСОБА_8 , зупинившись біля зазначених осіб, повідомила, що її переслідує група невідомих неповнолітніх осіб, попросила про допомогу та побігла далі в напрямку проспекту Івана Мазепи в м. Вишгороді Київської області.

Відразу після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , помітивши особу (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020), який рухався їм назустріч та наздоганяв ОСОБА_8 , зробили останньому словесне зауваження з метою попередити конфлікт між ним та ОСОБА_8 . Особа (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020), поводячи себе зухвало та агресивно, з метою провокації конфлікту, використовуючи малозначний привід, підійшов до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та голосно висловлюючись ненормативною лайкою, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці в нічний час, з метою показати свою зверхність, проявляючи явно зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та моральності. Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи умисно розпочав провокувати конфлікт з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В цей момент, помітивши з відстані приблизно 25 м, що у особи (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020) розпочався конфлікт з двома невідомими чоловіками та бажаючи підтримати його злочинні дії, у ОСОБА_4 , спільно з особою (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001186 від 11.11.2020), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю поєднаною зі спричиненням тілесних ушкоджень раніше їм незнайомим чоловікам.

З цією метою вони побігли по тротуару вул. Дніпровська в м. Вишгороді Київської області в напрямку особи (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020). Перебуваючи безпосередньо біля ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , продовжуючи діяти узгоджено, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, голосно висловлюючись ненормативною лексикою на адресу раніше незнайомих їм чоловіків, поводячи себе агресивно, продовжили провокувати конфлікт. ОСОБА_4 , діючи узгоджено з особою (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001182 від 10.11.2020), з особою (матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0001186 від 11.11.2020), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без попередньої змови групою осіб, керуючись єдиним спільним прямим умислом, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, прагнучи продемонструвати свою зверхність та самоутвердитись за рахунок приниження інших людей, а саме: принижуючи честь та гідність ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Продовжуючи узгоджено діяти, безпричинно розпочали бійку, намагаючись при цьому хаотично наносити удари руками та ногами в обличчя та тіло ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Потерпілі при цьому, обороняючись від ударів, відштовхували останніх руками від себе.

Під час вчинення вищезазначених хуліганських дій 22.05.2020 близько 03.29 год у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та допускаючи можливість настання у ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи настання даного злочинного результату, діючи умисно дістав із сумки темного кольору, яка належала ОСОБА_10 та знаходилась на асфальтному покритті на місці вчинення кримінального правопорушення, мисливську нарізну вогнепальну зброю карабін МКМ 072Сб, № НОМЕР_1 .

Взявшись за карабін обома руками, ОСОБА_4 спорядивши патрон до патронника, натиснув на спусковий гачок вогнепальної зброї, здійснивши постріл в бік ОСОБА_10 та поціливши його в ліве стегно, чим спричинив останньому наскрізне вогнепальне поранення лівого стегна, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 05.04.2022 через систему «Електронний суд» на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до якого територіальна підсудність судових справ Ірпінського міського суду Київської області змінена на територіальну підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до обґрунтування поданого клопотання строк дії запобіжного заходу в обвинуваченого закінчується 09.04.2022.

Судом було вжито заходів по забезпеченню участі обвинуваченого в судовому засіданні, шляхом налагодження відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 08.04.2022 неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 для проведення 08.04.2022 окремої процесуальної дії призначено захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області, оскільки його захисник адвокат ОСОБА_12 , заявивши клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вишгородським районним судом Київської області та будучи повідомленим про час та дату засідання для участі в судовому в режимі відеоконференції, до Вишгородського районного суду Київської області у визначений час не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, як абонент мобільного зв`язку знаходився поза зоною досяжності.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Обмеження, що встановлені ч. 2 ст. 15 цієї Конвенції не розповсюджуються на можливість вирішення судом питання про право на свободу та особисту недоторканість (ст. 5), про право на справедливий суд (ст. 6).

Крім того, суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

Баланс відповідних прав та інтересів громадян, які наражаються на небезпеку при виконанні вимог КПК України щодо організації обов`язкової участі потерпілих в підготовчому судовому засіданні набагато переважає за їх право бути присутніми в залі суду (як і обов`язок суду забезпечити їх участь) під час вирішення питання в порядку ст. 315 КПК України продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому.

Отже, наведені вище обставини є істотними, і в цілому свідчать про наявність виключних підстав для проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих чи їх представників, у випадку залучення в цьому провадженні, забезпечити участь яких під час розгляду клопотання прокурора не видалося за можливе з причин, що не залежали від суду чи інших посадових осіб.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , ознайомившись зі змістом клопотання у необхідному для вирішення заявленого клопотання обсязі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи ту обставину, що дана справа передана на розгляд іншому суду, то відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд розглядає дане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Прокурор, що брав участь в судовому засіданні, повністю підтримав подане клопотання.

Захисник обвинуваченого, з яким погодився сам обвинувачений, зазначив про те, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. ОСОБА_4 протягом двох років перебуває під вартою. За цей час розгляд провадження фактично не здійснювався. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, що є пом`якшуючою обставиною. Зокрема, зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях. В зв`язку з необґрунтованістю прокурором клопотання обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, які можуть стримувати його на території Київської області; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які не допитані в судовому засіданні.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали суду про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на відсутність жодного ризику, який зазначений прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
Обвинувачений раніше проживав разом із батьком по АДРЕСА_1 , де навчався у шкільному закладі, на даний час місце перебування батька обвинуваченого невідоме. На час вчинення інкримінованого злочину обвинувачений проживав разом із своїм дідом в м. Вишгороді, котрий, зі слів обвинуваченого, помер близько шести місяців тому. Інші повнолітні особи, які б могли забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відсутні. Обставини, які можуть стримувати обвинуваченого на території Київської області відсутні. Проведення воєнних дій наразі унеможливить контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2022 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому було продовжено до 09.04.2022.

Є підстави вважати, що ОСОБА_13 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених шляхом умовляння або психічного чи фізичного насильства для зміни їх показань та переховуватися від суду.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд доходить до переконання, що обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ступінь ризиків, які були встановлені судом раніше, не змінилися.

Враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

При цьому, зважаючи на особу обвинуваченого та пред`явлене обвинувачення, суд не може застосувати інший більш м`який запобіжний засіб з метою можливої його участі у виконанні ним військового обов`язку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому можливо продовжити обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 315, 350, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд ,
Керуючись ст. ст. 9, 177, 194, 197, 315 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 08 квітня 2022 року до 06 червня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 11.04.2022.

Суддя ОСОБА_1