Справа № 308/8645/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 29.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
В С Т А Н О В И В:
28 липня 2020 року , близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі спільного користування, будинку АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту з мамою ОСОБА_5 , вхопив її за верхній одяг, та не менше 4 х разів, вдарив її об стіну, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №343 від 18.08.2020 тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв, підшкірних крововиливів грудної клітини та обох плечей.
Дані тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв, підшкірних крововиливів грудної клітини та обох плечей потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав, обставини викладені в обвинувальному акті на заперечував, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, дав суду свідчення про обставини скоєння кримінального правопорушення, які відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам, щиро розкаювався, просив суд його суворо не карати.
Прокурор під час судового засідання обвинувальний акт підтримав та просив притягнути ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, повідомлявся в порядку передбаченому кримінальним процесуальним кодексом, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не заперечив щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд оцінює, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що фактичні обставини відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у суду не має.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, допитавши обвинуваченого в судовому засіданні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесені легких тілесних ушкоджень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про його особу, має зареєстроване місце проживання, відомостей про негативну характеристику за місцем проживання суду не надано, неодружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тимчасово не працює; обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні. Обставин, що обтяжують покарання винного є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, призначення йому покарання у вигляді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510, 00грн.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
В даному кримінальному провадженні витрати пов`язаних із залучення експерта відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його оголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1