ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою у задоволенні заяви

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ржавчик Первомайського району Харківської області, громадянина України, одруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

про зарахування строку попереднього ув`язнення відмовлено.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року, був взятий 27 грудня 2018 року, тобто після того як набув чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, яким передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Також, ОСОБА_7 тримався в СІЗО з 28 січня 2021 року по 01 липня 2021 року, не в період попереднього ув`язнення, а в порядку виконання вироку місцевого суду, а тому до засудженого не може застосовуватись дія Закону України №838-VIII.

На ухвалу суду засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою зарахувати йому період з 28 січня 2021 року по 01 липня 2021 року у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України №838 - VIII.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, представника колонії, який вважав ухвалу суду законною і не вбачав підстав для її скасування, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 29 грудня 2016 року. 09 листопада 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова скасовано звільнення від відбування покарання та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання в місцях позбавлення волі. Зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення з 01 жовтня по 28 листопада 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 19 листопада 2018 року.

За вказаним вироком засуджений відбуває покарання з 28 грудня 2018 року, з 10 січня 2019 року і дотепер перебуває в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в період з 28 січня по 01 липня 2021 року ОСОБА_7 знаходився в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», куди його було етаповано для ознайомлення із матеріалами подання про скасування іспитового строку.

Доводи засудженого про необхідність зарахування у строк покарання періоду його перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 28 січня по 01 липня 2021 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, безпідставні. Вказаний строк не підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки в цей період ОСОБА_7 відбував покарання та до нього запобіжні заходи не застосовувалися, а у СІЗО він знаходився не у зв`язку з переглядом кримінального провадження щодо нього.
З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни та скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4