У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2022 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Бар Вінницької області клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000094 від 22.06.2022 року про арешт майна
УСТАНОВИВ:
Дізнавач сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 22.06.2022 на спецлінію "102" надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №1 Жмеринського РВП ОСОБА_5 , про те, що під час патрулювання м. Бар, ним було зупинено автомобіль марки «Peugeot G5», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , в якого під час перевірки документів, було виявлено водійське посвідчення серії НОМЕР_2 з ознаками підробки.
За даним фактом 22.06.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 24.04.2008 року Жмеринським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, візуально виявлено ознаки його підробки, у зв`язку з чим дане посвідчення, в присутності двох понятих, було поміщено до спец. пакету НПУ СУ PSP6107083 та вилучено до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, з метою проведення судової експертизи.
Крім того, під час досудового розслідування по посвідченню водія серії НОМЕР_2 , планується проведення та призначення судової експертизи, а також проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій, для яких необхідно дослідження вищезазначеної речі, яка на даний час вилучена та знаходиться в Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами, являються матеріальні об`єкти, якщо вони є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди вчиненого злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.
Згідно із нормами ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені при огляді речі вважаються тимчасово вилученим майном.
Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами. У даному випадку вказаними документами є посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення істини по справі та відповідно до вимог ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 24.04.2008 року Жмеринським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області.
Вказані речі, були вилучені та визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також для встановлення осіб, що вчинили крадіжку, з метою проведення подальших експертиз та залучення їх в якості речових доказів, а також неможливість іншими довести обставини, які передбачається довести, виникла необхідність в накладені арешту на вказані речі оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

В судове засідання дізнавач не з`явилася, однак останньою було подано заяву про розгляд клопотання без її участі. Вимоги клопотання підтримала за обставин, викладених у ньому.
У судове засідання власник майна ОСОБА_6 не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого, що надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обставини, які викладені у клопотанні, підтверджуються даними копій документів досудового розслідування, які були досліджені.
На підставі викладеного, та ураховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на вище зазначене майно, що є предметами кримінального правопорушення та речовими доказами у даному кримінальному проваджені, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 24.04.2008 року Жмеринським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, власником якого є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя