Справа № 204/7569/22
Провадження № 1-кс/204/1763/22
У Х В А Л А
22 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , займається господарською діяльністю з виготовлення металевих конструкцій за адресою: АДРЕСА_1 . У травні 2021 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 познайомився з директором будівельної фірми ТОВ «М-ДекоБуд» ОСОБА_6 , який йому запропонував підрядні роботи з виготовлення металоконструкцій. Після досягнення попередніх домовленостей укладено договір підряду № 15/06-21 від 15.06.2021 між ФОП « ОСОБА_7 » та ТОВ «М-ДекоБуд» в особі директора ОСОБА_6 . У червні цього ж року ОСОБА_5 після отримання задатку в розмірі 300 000 гривень розпочав виробництво металоконструкцій. На початку вересня 2021 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), ОСОБА_5 виготовлено більшу частину замовлення. У зв`язку з підвищенням цін на матеріали останній звернувся до директора ТОВ «М-ДекоБуд» ОСОБА_6 , з проханням надати 150 000 гривень, для своєчасного виготовлення металоконструкцій. У ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що в нього відсутні кошти для фінансування замовлення. 15 січня 2022 року директором ТОВ «М-ДекоБуд» ОСОБА_6 перераховано на банківську картку ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 20 000 гривень. У цей же день (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході розмови ОСОБА_8 почав погрожувати ОСОБА_5 фізичною розправою з приводу не виготовлення останнім повного об`єму металоконструкцій. Приблизно в січні 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), перебуваючи у невстановленому місці, будучи обізнаним про діяльність ОСОБА_5 та його цивільно-правові відносини з ТОВ «М-ДекоБуд», у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на вимагання тобто вимогі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме: грошових коштів отриманих від виготовлення металоконструкцій. Реалізуючи свій злочинний умисел, У невстановлений досудовим розслідування час, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_8 повідомив раніше йому знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про свої злочинні наміри та запропонував спільно, погрожуючи фізичним насиллям систематично отримувати від ОСОБА_5 грошові кошти, отримані від виготовлення металоконструкцій, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали свою добровільну згоду. Таким чином, ОСОБА_8 вступив в попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , направлену на вимагання тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами. Приблизно 22 січня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), керуючись єдиним корисливим умислом, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена в ході досудового розслідування особа прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_5 . В цей же день, у невстановлений у ході досудового розслідування час, ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні цеху за вказаною адресою, діючи умисно, за попередньою змовою, в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 став вимагати у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2000 доларів США, при цьому погрожуючи фізичною розправою йому та членам його сім`ї. Після неодноразових погроз фізичним насиллям, які надходили від ОСОБА_8 побоюючись за життя і здоров`я членів своєї родини, на вимоги вказаних осіб був вимушений погодиться та 22.01.2022 року передав вказаним особам грошові кошти в сумі 40 000 гривень, які були перераховані з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 видану на ім`я сина ОСОБА_7 на карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 . Приблизно в січні 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), ОСОБА_8 прибув за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розмови він неодноразово погрожував фізичною розправою та знищенням майна і висунув вимогу завершити роботи з виготовлення залишкової кількості металоконструкцій. Вказані металоконструкції відповідно до додатку № 1 договору будівельного підряду № 15/06-21 від 15.06.2021 у лютому 2022 році були передані ТОВ «М-ДекоБуд» для монтажу, проте вказане підприємство не розрахувалося за виготовлену продукцію на суму 350 000 гривень. Так, 23 червня 2022 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 , як директору ТОВ «М-ДекоБуд» з метою отримання грошових коштів за виготовлення металоконструкцій відповідно до договору, на що останній відповів, що він розрахувався з ОСОБА_8 і всі питання повинні задавати йому. Приблизно 24 червня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе) продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», приблизно о 16 годині ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 і висунув вимогу приїхати на зустріч в кафе «Борщ» по бульвару Будівельників в м. Кам`янське. У цей же день близько о 18 годині на автомобілі «Фольцваген Пасат» д.н. НОМЕР_3 , яким фактично користується ОСОБА_5 , останній прибув до зазначеного кафе «Борщ», яке розташоване по бульвару Будівельників в м. Кам`янське, де його вже чекали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Під час розмови ОСОБА_8 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, став вимагати у ОСОБА_5 сплатити грошові кошти в сумі 2000 доларів США. У разі відмови сплати грошових коштів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 погрожували потерпілому та членам родини фізичною розправою. У результаті, ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та життя своїх близьких, передав ОСОБА_8 наявні у нього 1100 доларів США. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.08.2022, приблизно о 11 годині 35 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не довелося за можливе), достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 прибули на автомобілі Hyundai I30, д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий знаходився в приміщенні за вищевказаною адресою, в ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 про необхідність надати йому рулон брезенту. У цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , помітили, що посередині приміщення знаходиться пилосос Karcher MV-5 жовтого кольору, що належить ОСОБА_5 , визначивши його об`єктом свого злочинного посягання, та у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Перебуваючи в тому ж місці в той же час, ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, запропонував ОСОБА_11 викрасти пилосос Karcher MV-5 жовтого кольору, на що ОСОБА_11 дав свою добровільну згоду та у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб. Далі, 02.08.2022 приблизно о 11:35 годині, ОСОБА_11 , вчиняючи кримінальне правопорушення, продовжуючи знаходитись в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на грабіж, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що їх дії є очевидними для оточуючих ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_8 заволоділи мобільним телефоном пилососом Karcher MV-5 жовтого кольору, поклали його до автомобіля Hyundai I30, д.н.з. НОМЕР_4 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_12 повернути викрадене майно, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Враховуючи викладене, 30.08.2022 року, відповідно до ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився: м. Кам`янське, Дніпропетровської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 189 КК України за ознаками вимагання в умовах воєнного або надзвичайного стану тобто вимогі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Крім цього, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_8 , наявне наступне нерухоме майно, на праві часткової власності, а саме 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ). Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене нерухоме майно, на праві часткової власності, а саме 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), з метою конфіскації майна як виду покарання, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
В судове засідання слідчий не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя робить висновок, про можливість розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власника майна, для уникнення в подальшому унеможливлення виконання завдань кримінального провадження.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до вчинення кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя керується тим, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Також слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у права підозрюваного.
Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, визначеним у клопотанні слідчим, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч.5 ст.173 КПК України).
Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до їх можливого пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, та таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, тому клопотання підлягає задоволенню.
У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст.110,170-173,309,372,376 КПК України, -
Накласти арешт майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а саме: 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 );
Заборонити державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на праві часткової власності, а саме 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 );
Зобов`язати департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про цю ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, на праві часткової власності, а саме 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 );
Заборонити розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його, з метою попередження його пошкодження, псування та знищення майна, а саме 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,8 кв.м, 1/3 частка якої відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ).
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1