КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київський апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 серпня 2022 року, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про судимість відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

за участі: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без альтернативи внесення застави, тобто до 15 вересня 2022 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною, та такою, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного з огляду на наступне.
21 липня 2022 року стороні захисту вручено клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , яке обумовлене врученням підозрюваному 18 липня 2022 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001530 від 18.07.2022 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Однак, під час розгляду клопотання прокурором надано слідчому судді постанову про виправлення механічних помилок у повідомленні про підозру від 17 липня 2022 року, зокрема помилково вказано «повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри» та невірна дата підозри 17 липня 2022 року замість 18 липня 2022 року.
На думку апелянта, прийнята постанова є неприпустимою та яка прийнята без дотримання положень КПК України, оскільки КПК України не передбачено такого способу прийняття процесуального рішення.
Крім того, повідомлення про підозру підписано слідчим та прокурором, а частина, яка стосується прав підозрюваного підписана виключно слідчим, що суперечить імперативній нормі ст. 277 КПК України і є порушенням порядку і способу повідомлення про підозру.
Також захисник наголошує на тому, що повідомлення про підозру вручено не уповноваженими слідчим та прокурором, оскільки зміна раніше повідомленої підозри від 17.07.2022 р. складено слідчим ОСОБА_9 , а вручене слідчим ОСОБА_10 , повноваження якого відсутні та не підтверджені.
При цьому, до клопотання додано постанову про створення слідчої групи від 18.07.2022 р. до складу якої входять слідчі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , натомість відомості стосовно наявності вказаної слідчої групи з`являються виключно у витягу з ЄРДР, який датований 20 липня 2022 року до об`єднаного кримінального провадження № 0001530.
Відтак станом на час вручення повідомлення про підозру від 17.07.2022 р. слідчі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не могли вчиняти будь-які процесуальні дії.
Окрім того, в матеріалах доданих до клопотання, станом на 18.07.2022 р. відсутні докази повноважень процесуального керівника у кримінальному провадженні, в тому числі прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .
Також захисник зазначає, що постанова створення групи прокурорів в матеріалах клопотання відсутня.
На думку сторони захисту, ОСОБА_6 повторно притягують до кримінальної відповідальності за вчинення дій за які він вже притягнутий до кримінальної відповідальності.
Зазначає, що до ОСОБА_6 вже застосовано запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000489, який в подальшому був змінений на тримання під вартою з можливістю внесення застави, після чого ОСОБА_6 внесено заставу та його звільнено з -під варти 18 липня 2022 року.
Зокрема, повідомлення про зміну підозри від 17.07.2022 р., у кримінальному провадженні №№ 0001530, яке вручено ОСОБА_6 одразу після звільнення із СІЗО базується виключно на обставинах події кримінального правопорушення встановлених у кримінальному провадженні № 0000489, яке розслідується тим самим органом досудового розслідування з попередньою кваліфікацією дій підозрюваного за ознаками ч.ч. 1,3,5 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.
Захисник вважає, що слідчий не перекваліфіковує первинну правову кваліфікацію кримінального провадження, а відкриває нове кримінальне провадження за однаковими обставинами.
Також в матеріалах клопотання відсутні експертні висновки щодо настання смерті потерпілих.
Сторона захисту також звертає увагу на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, роботу, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває дві неповнолітні дитини.
Крім того, захисник зазначає, що слідчим суддею не повідомлено про місце та час проголошення повного тексту судового рішення, що порушує право на захист підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001530, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

18 липня 2022 року ОСОБА_6 , затримано в порядку, передбаченого ст. 208 КПК України.

18 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 3 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

22 липня 2022 року слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб без альтернативи внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів, з чим сторона захисту не погоджується, колегією суддів не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження судового розгляду справи по суті.

Посилання апелянта на те, що підозра повідомлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, вручена неналежними особами, через що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.
Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Повідомлення про підозру вручено уповноваженими особами, що підтверджується матеріалами провадження, зокрема витягом з ЄРДР від 18 липня 2022 року, постановою про створення групи слідчих від 18 липня 2022 року.
Доводи апеляційної скарги з приводу незаконності постанови прокурора про виправлення описки від 25.07.2022, якою постановлено вважати повідомлення про зміну підозри від 17.07.2022 у кримінальному провадженню № 0001530 від 18.07.2022, повідомленням про підозру, складеним 18.07.2022, не є таким істотним порушенням вимог КПК України, які тягнуть скасування оскаржуваного рішення.

Доводи захисника з приводу доказів, які обґрунтовують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого органом досудового правопорушення у кримінальному провадженні № 0001530 від 18.07.2022 р. та долучені в обґрунтування даного клопотання, однак отримані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000489 від 28.02.2022, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

18 липня 2022 року начальник відділення № 4 відділу Голосіївського УП Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 звернувся до слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 із запитом на отримання завірених належним чином копій матеріалів кримінального провадження №0000489 від 28.02.2022, за фактом розстрілів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
У відповідь на вказаний запит надані копії матеріалів КП №0000489 від 28.02.2022 на 143 арк., відтак слідчий діяв в порядку ст. 93 КПК України та в межах своїх повноважень, а тому докази отримані в передбачений КПК України спосіб.

Твердження апелянта про те, що підозрюваного ОСОБА_23 подвійно притягують до відповідальності за вчинення одного й того ж кримінального правопорушення, є надуманими.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_23 , якийраніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, роботу, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбаченні ст. 177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також загрожувати їх життю та здоров`ю, оскільки йому відомо їх анкетні дані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_23 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_23 своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_23 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_26

Єдиний унікальний № 752/8637/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_27

Провадженя № 11сс/824/3038/2022 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України