КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

22 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року,

за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»,

в с т а н о в и л а :

Згідно з ухвалою від 24 вересня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області задовольнив клопотання в.о. начальника державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_7 про приведення у відповідність вироку відносно засудженого ОСОБА_5 та привів у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України, вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року, визнавши ОСОБА_5 засудженим:

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, судвизначив ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на нього обовязків, передбачених законом.
Цією ж ухвалою, суд у привів у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України, вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2018 року, визнавши ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, суд частково приєднав невідбуте покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року та визначив остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, згідно якого внесені зміни до ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України, а також посилаючись на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 Конституції України, ч.ч. 1, 3, ст. 5 КК України, суд дійшов висновку про можливість приведення вироків Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 та 03.07.2018 у відповідність до вказаного вище закону.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року, винести нове рішення, згідно якого вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2018 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року та остаточно призначити покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, засуджений посилається на те, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 рокує є незаконною, внаслідок допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, через неповноту судового розгляду, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На думку апелянта, судовий розгляд є неповним, у зв`язку з тим, що суд невірно трактував положення ст. 5 КК України, та застосував дану норму, у своїх цілях, а також порушено положення Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, що призвело до порушення прав і свобод ОСОБА_5 .

Зокрема, засуджений вважає, що правильне застосування ст. 5 КК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, а також положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Крім того, звертає увагу засуджений у поданій апеляційній скарзі і на те, що судом було проведено судовий розгляд за його відсутності, без належного повідомлення, а також за відсутності прокурора, в зв`язку з чим було допущено грубе порушення норм КПК України, а оскаржуване судове рішення постановлене незаконним складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження за клопотанням в.о. начальника державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» ОСОБА_7 про приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, які набрали законної сили, суд має право, серед інших питань, вирішити питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2018 року, за яким його визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
При цьому, на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, суд частково приєднав невідбуте покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року та визначив ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року ОСОБА_5 було визнано винним та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Крім того, на підставі ст. 75 КК України, суд звільнив ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на нього обовязків, передбачених законом.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, яким були внесені зміни зокрема до ст. 309 КК України, відповідно до яких найбільш суворим та максимальним за розміром покаранням за ч. 1 цієї статті було встановлене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, а за ч. 2 цієї статті, у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
У зв`язку із вказаними змінами у законі України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції, на підставі клопотання в.о. начальника державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)», привів вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.11.2017 року у відповідність до вимог законодавства, а саме призначив засудженому ОСОБА_5 покарання окремо за ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, а також за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так само суд першої інстанції зробив і з вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.07.2018 року, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі яке, за своїм видом та розміром, не суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, як зазначалось вище, предметом судового розгляду було приведення вироків суду щодо ОСОБА_5 у відповідність до чинного законодавства, а не перегляд вказаних вироків у частині призначеного засудженому покарання.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , в тому числі щодо допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону під час розгляду відповідного клопотання, то суд апеляційної інстанції визнає їх безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам судового провадження, які були встановлені під час апеляційного розгляду.
З огляду на вищенаведене, за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року, відповідно до якої суд задовольнив клопотання в.о. начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» та привів у відповідність до діючого законодавства вироки Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 листопада 2017 року та від 03 липня 2018 року, ухвалені щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 367/5915/20

Номер провадження :11-кп/824/1549/2022

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1