Справа № 370/2782/21
Провадження №1-кп/369/1388/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинськийрайонний суд Київської області в складі :
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженням № 0000448 від 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. КрасносілкаЧуднівського району Житомирської області, який має вищу освіту, не одружений, фізична особа-підприємець, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2017 за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 296, ч. ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, звільнений 07.06.2018 з Бориспільської ВК № 119 на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 30.05.2018 з заміною на виправні роботи на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 27 (двадцять сім) днів з утриманням 20 % доходів, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000448 від 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , яке прокурор обґрунтував тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні у цій справі, зважаючи на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений не став на шлях виправлення, оскільки обвинувачується зокрема й у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України в період відбуття виправних робіт, а також у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, маючи непогашену судимість. Крім того, прокурор вказував про можливість обвинуваченого, який проживає в одному населеному пункті разом із потерпілими та свідками незаконно впливати на останніх, а також вказував про можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Потерпілі клопотання прокурора підтримали та просили суд його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавлення волі, про що надав письмове клопотання, обґрунтовуючи свою позицію посиланням на висновок експерта № 122/К у справі, що вказує за його доводами на відсутність складу злочину в його діях за ч. 1 ст. 115 КК України.
Захисник ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечив з підстав його необґрунтованості та надав клопотання через канцелярію суду про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт в нічний час доби Вказане клопотання захисник також обґрунтував посиланням на висновок комісійної судово-медичної експертизи від 07.06.2022 року № 122/К, зазначивши, що жодних доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України органом досудового слідства здобуто не було, в зв`язку із чим захисник вказує про недоведеність прокурором обставин існування ризиків визначених законом при обранні більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Прокурор проти клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника заперечив. Потерпілі просили клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника залишити без задоволення.
Вислухавши клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, думку учасників процесу щодо вказаних клопотань, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , а також про залишення без задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Вказане клопотання прокурора підлягає задоволенню, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений ОСОБА_7 , оскільки об`єктивно доведено, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого, який обвинувачується зокрема й у вчиненні особливо тяжкого злочину, маючи непогашену судимість, може переховуватися від суду та впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані в судовому засіданні в цій справі. Таким чином, у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.

Суд вважає, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить, у тому числі, з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, суд вважає не обґрунтованими доводи клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, у тому числі за результатами оцінки доказів, доданих до клопотання сторони захисту в частині наявних ризиків у справі, зокрема й доводів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, наявності батьків похилого віку, житло яких постраждало внаслідок воєнних дій в смт Макарів Київської області, суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту не містять належних і достатніх підстав, що дають можливість суду застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, при цьому, у цій конкретній справі застосування більш м`якого запобіжного заходу не може бути достатнім, ефективним та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, щодо доводів сторони захисту та обвинуваченого з посиланням на висновок експерта, суд звертає увагу, що оцінку вказаним доказам суд повинен надати при перевірці правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини.

Отже, за встановлених вище обставин, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому суд приймає до уваги, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177,178,183,331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 60 днів до 09 жовтня 2022 року включно без альтернативи внесення застави.
У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1