ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/94/22 Справа № 699/280/22 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.03.2022 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_6 відмовлено з посиланням на те, що заява скаржника про подію кримінального правопорушення не містить відомостей про обставини, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить про її скасування та задоволення вимог його скарги на бездіяльність слідчих, а також винести ухвалу щодо притягнення слідчого судді до відповідальності за відомо неправосудне рішення. Вказує, що ч.4 ст.214 КПК України передбачено обов`язкове внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою особи, що слідчим суддею не враховано. Слідчий суддя порушила присягу судді та ввійшла в корупційну змову зі слідчим.

Скаржник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

При розгляді справи встановлено, що до місцевого суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих СВ Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що обґрунтовується такими обставинами.

07.03.2022 ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою про озброєний напад невідомими особами приблизно після 17 год. на його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував зі знайомою жінкою в машині у с. Валява Черкаського району.

Так син скаржника разом зі знайомою перебував у машині на одній з вулиць села. До нього під`їхав темно-червоний автомобіль Нива, в якому було два чоловіки. З цього автомобіля вийшов озброєний помповою рушницею чоловік, підійшов до машини, де був син заявника з жінкою. Незнайомий чоловік пересмикнув затвор рушниці та наказав синові заявника вийти з машини, що останній і зробив. Невідомий чоловік наказав синові заявника надати машин для огляду. Син пояснив, що у вікна все видно, бо машина не має закритого багажника, але чоловік у дуже жорсткій формі, погрожуючи зброєю, наказав відкрити двері і син був змушений викопати його наказ. Побачивши, що у машині нічого немає, чоловік пішов геть.

Пізніше з`ясувалося, що цим чоловіком був ОСОБА_8 .

Його дії, за доводами скаржника, підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України розбійний напад, вчинений групою осіб. Отже є підстави для внесення відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Крім того, з пояснень ОСОБА_9 (представник територіальної обороги) вбачається, що 07.03.2022 близько 17:30 год. в с. Валяла по вул. Дерев`янка ним було виявлено автомобіль Опель Зафіра червоного кольору, у якому перебував ОСОБА_6 з дівчиною. У зв`язку із введенням з Україні воєнного стану, вказаний автомобіль здався йому підозрілим. ОСОБА_9 поцікавився у вказаних осіб про те, що вони роблять та попередив про комендантську годину, після чого ці особи поїхали в невідомому напрямку. Зброєю їм він не погрожував.

Так відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стверджувати про те, що всі відомості, які містяться у заявах і повідомленнях, що надходять до слідчого чи прокурора, про порушення кримінального провадження мають автоматично вноситися в ЄРДР підстав не має, оскільки такі звернення мають обов`язково містити дані саме щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Додатково апеляційний суд враховує, що реєстрація заяви органом досудового розслідування не тотожна реєстрації відомостей такої заяви в ЄРДР.

Далі, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в державі введено військовий стан.

Статтею 18 ЗУ «Про оборону України» територіальна оборона України організовується та здійснюється відповідно до ЗУ "Про основи національного спротиву" з урахуванням особливостей, визначених законодавством про оборону, мобілізацію та правовий режим воєнного стану.

Частиною 1 статті 3 ЗУ «Про основи національного спротиву» передбачено, що складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що завданнями територіальної оборони є, зокрема,

- своєчасне реагування та вжиття необхідних заходів щодо оборони території та захисту населення на визначеній місцевості до моменту розгортання в межах такої території угруповання військ (сил) або/чи угруповання об`єднаних сил, призначених для ведення воєнних (бойових) дій з відсічі збройної агресії проти України;

- участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах;

- участь у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану в разі його введення на всій території України або в окремих її місцевостях;

- участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Згідно ч.1 ст.20 ЗУ «Про основи національного спротиву» виконання завдань територіальної оборони здійснюється поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Частина 2, 3 статті 22 ЗУ «Про основи національного спротиву» встановлено, що застосування зброї, бойової техніки та спеціальних засобів Збройними Силами України, іншими складовими сил безпеки та сил оборони під час виконання завдань територіальної оборони здійснюється відповідно до законодавства України. Члени добровольчих формувань територіальних громад мають право застосовувати під час виконання завдань територіальної оборони особисту мисливську зброю, стрілецьку зброю, інші види озброєння та боєприпаси до них у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, стаття 187 КК України, про що вказує заявник в даній справі, передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм права та встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин, твердження заявника про те, що по відношенню до його сина вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідною частиною статті 187 КК України, є необґрунтованим, адже представник територіальної оборони, здійснюючи огляд транспортного засобу сина заявника за півгодини до початку комендантської години в населеному пункті, діяв відповідно до наявних у нього повноважень та без мети заволодіння майном потерпілого, що є обов`язковою складовою вчинення розбою, чого помилково не врахував заявник.

Відтак заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей про те, що певні дії тієї чи іншої особи містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України.

Таким чином орган досудового розслідування правомірно оцінив її як заяву, подану у порядку ЗУ «Про звернення громадян», та не вніс на її підставі відомості про вчинення кримінальне правопорушення до ЄРДР, що свідчить про необґрунтованість поданої заявником скарги на бездіяльність слідчих та правильність висновків слідчого судді в цій справі.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на нові обставини, які б вказували на помилку у вирішенні скарги на бездіяльність поліції слідчим суддею, оскільки не доводить, що подана ОСОБА_6 заява містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення, отже скаржником не спростовано правильність наданої поліцією оцінки змісту його заяви, як такої, що не містить даних про вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення.

Апеляційні посилання скаржника на те, що ч.4 ст.214 КПК України передбачено обов`язкове внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою особи, вказані висновки не спростовує, адже з аналізу змісту вказаної норми кримінального процесуального закону вбачається, що заява особи, на підставі якої вносяться відомості до ЄРДР, обов`язково має містити відомості про вчинення саме кримінального правопорушення (іншими словами наявність події та складу злочину), в протилежному випадку, її слід оцінювати, як заяву, подану у порядку ЗУ «Про звернення громадян», що й мало місце в цій справі.

Апеляційні доводи скаржника про те, що слідчий суддя порушила присягу судді та ввійшла в корупційну змову зі слідчим є надуманими та нічим не підтвердженими, що свідчить про необґрунтованість вимог скарги про вжиття дій для притягнення слідчого судді до відповідальності за прийняту ухвалу.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді надано належної оцінки встановленим фактичним обставинам у провадженні та обґрунтовано надано критичну оцінку всім суттєвим аргументам скарги заявника на бездіяльність слідчих, тобто свої завдання слідчим суддею виконано у суровій відповідності до приписів КПК України.

Колегія суддів вважає доцільним також вказати скаржнику на слушні зауваження слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що під час дії воєнного стану, пов`язаного із захистом територіальної цілісності та суверенітету України, усім без винятку громадянам необхідно суворо дотримуватися всіх положень чинного наразі в країні законодавства.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.03.2022 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність поліції має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.03.2022 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді