Справа № 495/7675/17
№ провадження 1-кп/495/83/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 травня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР № 0001696, № 0000540, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, працює технічним персоналом гостиниці «Чорне море», не одруженого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красна Коса Білгород Дністровського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, жонатого, маючого на утримані неповнолітню дитину 2001 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Білгород Дністровським міськрайонним судом від 07 квітня 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.. ст.. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_16
захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
обвинувачений ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
03.03.2017 року приблизно о 23:00 годині поблизу із будинком АДРЕСА_2 у обвинуваченого ОСОБА_8 , який знаходився разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном.
Далі, діючи з корисливих мотивів, навмисно, здійснюючи свій намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , встановивши, що за ними ніхто не пильнує, знаючи і розуміючи, що їхні дії можуть бути помічені, наніс удар рукою в область потилиці потерпілої ОСОБА_18 , яка проходила поблизу із будинком АДРЕСА_2 , тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, від якого вона впала на землю, після чого ОСОБА_9 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 шляхом ривку відкрито заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме: мобільним телефоном марки «Nomi» модель І503 ринкова, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 96Е від 19.05.2017 року за цінами вторинного ринку України, екран якого було пошкоджено під час нападу, могла становити 1114,00 грн;
чохлом-книжкою для мобільного телефону, ринкова вартість якого згідно висновку цієї ж експертизи за цінами вторинного ринку України могла становити 51,00 грн;
сім-картою оператора «Life», ринкову вартість якої згідно висновку цієї ж експертизи встановити за цінами вторинного ринку України не представляється можливим. Відповідно до інформації з офіційного інтернет-сайту оператора мобільного зв`язку ТОВ «Lifecell» - у разі втрати або пошкодження сім-картки, вартість відновлення сім-картки становить 30,00 грн;
сім-картою оператора «Kyivstar», ринкову вартість якої згідно висновку цієї ж експертизи встановити за цінами вторинного ринку України не представляється можливим. Відповідно до інформації з офіційного інтернет-сайту оператора мобільного зв`язку компанії «Київстар» - у разі втрати або пошкодження сім-картки, вартість послуги із заміни сім-картки складає 25,00 грн;
картою пам`яті mikro SD на 16 Гб, ринкова вартість якої згідно висновку цієї ж експертизи за цінами вторинного ринку України могла становити 118, 00 грн, а всього на загальну суму 1338,00 грн, спричинивши збиток на вищевказану суму.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд.
Позиція обвинувачених
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
В судовому засіданні ОСОБА_9 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 03.03.2017 року приблизно о 23:00 годині він разом з ОСОБА_9 проходили поблизу із будинком АДРЕСА_2 та вирішили заволодіти майном ОСОБА_18 .
Далі вони помітивши, що за ними ніхто не пильнує, нанесли удар рукою в область потилиці потерпілої ОСОБА_18 , яка також проходила поблизу із зазначеним будинком.
Від нанесеного удару потерпіла впала на землю, після чого він та ОСОБА_9 шляхом ривку відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_18 , зазначеним в обвинувальному акті.
В подальшому вони зникли з вказаним майном з місця вчинення злочину та розпорядились ним на власний розсуд.
У скоєному щиро розкаявся. Запевнив, що в подальшому не буде вчиняти злочинів, телефон потерпілій повернули.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 03.03.2017 року приблизно о 23:00 годині він разом з ОСОБА_8 проходили поблизу із будинком АДРЕСА_2 та вирішили заволодіти майном ОСОБА_18 .
Далі вони помітивши, що за ними ніхто не пильнує, нанесли удар рукою в область потилиці потерпілої ОСОБА_18 , яка також проходила поблизу із зазначеним будинком.
Від нанесеного удару потерпіла впала на землю, після чого він та ОСОБА_9 шляхом ривку відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_18 , зазначеним в обвинувальному акті.
В подальшому вони зникли з вказаним майном з місця вчинення злочину та розпорядились ним на власний розсуд.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_18 надала заяву про розгляд справи у відсутність, вона наполягає на задоволенні цивільного позову.
Висновки суду
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_8 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він на час скоєння кримінального правопорушення перебував у неповнолітньому віці, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, щиро розкаявся у скоєному.
Відповідно до досудової доповіді, складеної 28.07.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонном відділом з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, яка була оголошена судом в ході судового розгляду справи, орган пробації вважає, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий при високому рівні ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Враховуючи те, що на момент скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 був у неповнолітньому віці, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 104, 76 КК України.
На переконання суду, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до досудової доповіді, складеної 27.08.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонном відділом з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, яка була оголошена судом в ході судового розгляду справи, орган пробації вважає, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий при високому рівні ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З урахуванням відомостей, що характеризують особу ОСОБА_9 та обставини кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без реальної ізоляції від суспільства.
При цьому, зважаючи, що цим вироком він засуджується за злочин вчинений до постановлення попереднього вироку, покарання має бути призначено за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці та того, що звільнення від відбування покарання з випробуванням можоиве на строк, що не перевищує 2 років, відповідно до ч. 3 ст. 104 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався.
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно, на користь держави судові витрати за проведення експертизи /УК в Одеській області /Малиновський район/ 24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області/ в сумі 790,96 грн.
Потерпілою ОСОБА_18 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на її користь майнової шкоди у розмірі 2075 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
Суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 задовольнити частково, стягнувши з обвинувачених солідарно на її користь спричинений матеріальний збиток у розмірі 1338 грн, відповідно пред`явленого обвинувачення.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_18 в частині стягнення з обвинувачених моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_18 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй внаслідок протиправних дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було заподіяно моральну шкоду.
Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 в частині стягнення моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 1 000 грн, в частині стягнення майнової шкоди також підлягає задоволенню частково в сумі 1338, 00 грн.
При цьому загальна сума майнової шкоди, що була спричинена потерпілій ОСОБА_18 становить 1338 грн.
В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.
Речові докази: мобільний телефон марки «Inomi» модель І503, білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; чохл-книжка для мобільного телефону, біло розового кольору; сім-карта оператора «Life»; сім-картою оператора «Kyivstar»; карта пам`яті mikro SD на 16 Гб, добровільно виданих ОСОБА_9 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_18 залишити потерпілій ОСОБА_18 .
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та на підставі санкції даної статі призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. ст. 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо протягом одного року випробувального тнрміну ОСОБА_8 не скоїть нове кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, якщо протягом двох років випробувального тнрміну ОСОБА_9 не скоїть нове кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався.
Стягнути з засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно, на користь держави судові витрати за проведення експертизи /УК в Одеській області /Малиновський район/ 24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області/ в сумі 790,96 грн.
Стягнути з засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно на користь потерпілої ОСОБА_18 спричинені матеріальні збитки у розмірі 1338 грн.
Стягнути з засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно на користь потерпілої ОСОБА_18 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.
Речові докази: мобільний телефон марки «Inomi» модель І503, білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; чохл-книжка для мобільного телефону, біло розового кольору; сім-карта оператора «Life»; сім-картою оператора «Kyivstar»; карта пам`яті mikro SD на 16 Гб, добровільно виданих ОСОБА_9 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_18 залишити потерпілій ОСОБА_18 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя