ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/5320/20 Номер провадження 11-кп/814/662/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , руського т, громадянина України , з середньою освітою , не працюючого , не одруженого , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину) , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавленні волі строком на 3 ( три) роки 6 (шість) місяців.

Термін відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 02 червня 2021 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня фактичного затримання 02.06.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати та вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду , 18.06.2020 року близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_6 знаходячись біля під`їзду № З будинку АДРЕСА_3 , побачивши автомобіль «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля зазначеного будинку, після чого діючи умисно з раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна із зазначеного автомобіля, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно та повторно підійшов до автомобіля, підібрав з землі цеглину та розбив нею переднє пасажирське скло. Після цього ОСОБА_6 своєю рукою відчинив двері автомобіля та сів до його салону, а саме на переднє пасажирське сидіння та відшукавши в салоні автомобіля майно, викрав павербанк «Хіаоті» 10000 mAh, вартість якого становить 300 грн. Вчинивши всі необхідні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна та довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав реальну можливість на власний розсуд розпорядитись викраденим майном, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 300 грн.

Крім цього, 18.06.2020 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходячись біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , побачивши автомобіль «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 , припаркований біля зазначеного будинку, після чого діючи з раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна із зазначеного автомобіля, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно та повторно підійшов до автомобіля, підібрав з землі цеглину та розбив нею переднє пасажирське скло. Після цього ОСОБА_6 своєю рукою відчинив двері автомобіля та сів до його салону, а саме на переднє пасажирське сидіння та відшукавши в салоні автомобіля майно, викрав навігатор «Pioneer P-815DVR» вартістю 805 грн., автомобільний килимок для торпеди з написом «Renault» вартістю 20 грн. Вчинивши всі необхідні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна та довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав реальну можливість на власний розсуд розпорядитись викраденим майном, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 825 грн. 00 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання , посилаючись на те , що вину він визнав в повному обсязі , компенсував матеріальні збитки потерпілому , має родину та малолітніх дітей на утриманні.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні адвокат апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав. Забезпечити участь обвинуваченого в судовому засіданні не представилось можливим з об`єктивних причин. Адвокат не заперечувала з приводу розгляду апеляції без участі обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених положень кримінального процесуального законодавства.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі не оспорюються, провадження розглянуто в порядку статті 349 КПК України, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до положень ст.404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання колегія суддів вважає переконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та вироку суду, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття, відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання та прийшов до висновку, що обвинуваченому має бути призначене реальне покарання.

Водночас визначаючи строк покарання, суд не в повній мірі врахував характер вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має сім`ю, незначну суму збитків, що були спричинені, те, що від злочину не настало тяжких наслідків та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання в мінімальному розмірі санкції статті.

За таких обставин апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково, а вирок суду змінити в частині призначення покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ст.185 ч.3 КК України та призначити йому до відбування 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4