Провадження № 1-кс/761/7798/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання слідчого Шевченківського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001851 від 22 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Малашівці, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянин України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 22 липня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22 липня 2022 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 липня 2022 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у якому зазначено, що ОСОБА_6 , 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи біля парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , відкрито заволодів особистими речами, які належать останньому, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 21 липня 2022 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу слідством не встановлено, разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , перебували біля підземного переходу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. В подальшому, бажаючи продовжити свій відпочинок, однак не маючи на це коштів, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стали вимагати від потерпілого ОСОБА_9 придбати їм різноманітні споживчі товари на значні суми, для цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли з ОСОБА_9 до магазину «Новус», який знаходиться поряд. Перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, отримавши відмову від ОСОБА_9 щодо подальшого придбання товарів через відсутність власних коштів, у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Так, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., перебуваючи на виході з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_9 в необхідності пройти до місця де вони відпочивали та підтвердити його слова (про відсутність грошових коштів), показавши вміст рюкзака та кишень, на що ОСОБА_9 не розуміючи до кінця дійсних намірів останніх та не маючи іншого виходу з ситуації, погодився. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 взяв з рук ОСОБА_9 його особистий рюкзак червоного кольору, з особистими речами, та діючи спільно з ОСОБА_7 почали здійснюючи моральний тиск на потерпілого та погрожувати фізичною розправою, змусили йти за ними до місця відпочинку, не повідомляючи про дійсні свої наміри, при цьому ОСОБА_6 , з метою подавлення волі та супротиву ОСОБА_9 , своєю правою рукою обхватив останнього за шию та наніс удар лівою рукою в область живота, відразу ж слідом за ОСОБА_6 свої активні дії став вчиняти і ОСОБА_7 , який також своєю лівою рукою обхватив шию ОСОБА_9 та максимально зменшив дистанцію між ним та ОСОБА_6 , тим самим не даючи можливості вільно здійснювати рухи потерпілому та мати доступ до власних речей (рюкзака червоного кольору).
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 25 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повернувшись до парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, не відпускаючи ОСОБА_9 та тримаючи правою рукою обхватом за шию, продовжив хаотично наносити різні удари лівою рукою та ногами в тулуб та інші частини тіла потерпілого, а рюкзак останнього поставив на лавку поряд. В цей час ОСОБА_7 став обшукувати кишені штанів ОСОБА_9 де знайшов мобільний телефон марки «Sony Experia XA1 Ultra», став перевіряти наявність грошових коштів на рахунку, через мобільний додаток «Приват24», та не виявивши коштів, забрав вказаний мобільний телефон собі, а також зв`язку ключів від квартири потерпілого, яка також знаходилась в кишені. Надалі, не полишаючи бажання заволодіти всім іншим чужим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_6 , котрий продовжував утримувати потерпілого, передав ОСОБА_8 , рюкзак, яким попередньо незаконно заволодів під час всіх вище вказаних злочинний дій відносно ОСОБА_9 та під час яких була присутня ОСОБА_8 , якій достеменно було відомо про власника рюкзака та, яка вирішила перевірити вміст рюкзаку потерпілого, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_8 реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, 21 липня 2022 року приблизно о 20 год. 27 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , почала перевіряти вміст рюкзака ОСОБА_9 де знайшла чорний зонтик, паспорт громадянина України та пропуск на роботу на ім`я ОСОБА_9 та після чого з метою відшукання додаткових цінних речей, повторно перевірила вміст кишень потерпілого.
У зв`язку з злочинними діями, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого (забій м`яких тканин ділянки обличчя та гематоми), відкрито заволодів чужим майном ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, а саме: мобільним телефоном марки «Sony Experia XA1 Ultra», вартістю 3000 грн.; рюкзаком червоного кольору з написом «Power in Eavas Collection», вартістю 600 грн.; зонтиком чорного кольору, вартістю 100 грн. та іншими речами зв`язкою ключів, паспортом громадянина України та пропуском на роботу на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього викраденого майна на загальну суму 3 700 грн.
Після чого, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку маючи змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення обґрунтована процесуальними документами та письмовими доказами, долученими до клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри, оскільки він вказаних дій не вчиняв, наміру викрадати речі не було. Крім того захисник зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, перебуває у шлюбних відносинах, має на утриманні дитину, а тому просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до злочинної діяльності, яка полягає у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_6 міг вчинити вказане правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року іспитовий строк скасовано та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, останній постійно місця проживання та роботи не має, не одружений.

В той же час, ОСОБА_6 , як зазначено вище, інкримінуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, тому, з урахуванням його характеризуючих обставин слідчий суддя вважає, що застосувавши до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, він може вчинити спроби щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, крім того інкриміновані ОСОБА_6 дії вчиненні із застосуванням насильства, а відтак ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику того, що ОСОБА_6 може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, в межах строку досудового розслідування.

Так, вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

В той же час, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та конкретної ролі ОСОБА_6 в інкримінованих йому діях, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави у визначених КПК України розмірах.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави у вигляді 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто по 19 вересня 2022 року, включно.

Визначити розмір застави у вигляді 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 з-під варти, та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним та адвокатом протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1