1Справа № 335/3741/22 1-кп/335/587/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю помічника судді, яка тимчасово здійснює обов`язки, секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000077 від 27.06.2022, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля, Тячівського району, Закарпатської області, який є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді командира 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону, молодший сержант, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2022 №58 молодшого сержанта військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 .
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №76 від 27.03.2022 молодшого сержанта ОСОБА_4 , старшого навідника 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону, зараховано на котлове забезпечення військової частини та визнано таким, що веде бойові дії на території України.
29.03.2022 відповідно до бойового наказу командира 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 особовий склад взводу стаціонарно зайняв бойові позиції в обороні на полі бою, поблизу АДРЕСА_2 , зокрема бойову позицію з умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Проходячи військову службу за мобілізацією на посаді старшого навідника 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 50 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, близько 13 год. 05 хв. 27.04.2022, ОСОБА_4 , без отримання наказу від безпосереднього начальника - солдата ОСОБА_6 або інших командирів про залишення бойової позиції «Борн» поблизу м. Оріхів, Пологівського району, Запорізької області, перебуваючи на полі бою, в інженерних укріпленнях бойової позиції «Борн», під час наступу ворога, діючи умисно, самовільно залишив поле бою під час бою.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст. 429 КК України, як самовільне залишення поля бою під час бою.
Під час досудового розслідування 27.06.2022 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 429 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором, і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода була укладена добровільно обвинуваченим, у його присутності, із дотриманням вимог КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови не суперечать нормам законодавства, а узгоджена міра покарання відповідає особі обвинуваченого та обставинам, при яких вчинено кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, а також тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 429 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як самовільне залишення поля бою під час бою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений ОСОБА_4 приймав неодноразово безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації, та є учасником бойових дій, вчинив кримінальне правопорушення в умовах ведення активного бою, за яких важко прийняти виважене рішення щодо подальшої поведінки на полі бою, позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем несення служби, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні дитину, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем та учасником бойових дій, за місцем служби характеризується позитивно, має відповідний матеріальний дохід, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ст. 429 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_4 також слід роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався, цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.06.2022 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 27.06.2022, за ст. 429 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 429 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 429 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1