ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1995/22
Провадження № 1-в/210/346/22

"11" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, поданого засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_6 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання подане в порядку ст.ст.537, 539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Засуджений ОСОБА_6 при розгулі справи присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки на даний час проходить стаціонарне лікування в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР, та не має можливості приймати участі при розгляді справи, клопотання підтримав.

Присутній у судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_3 надав пояснення по суті справи, підтримав клопотання засудженого у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії та прокурор, кожен окремо проти клопотання засудженого заперечували, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а клопотання таким, що подано передчасно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

На час звернення засудженого до суду, останній відбув необхідну частину строку призначеного покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

В подальшому ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року, за ст.ст.185 ч.2, 71, 72 КК України, до покарання у вигляді 01 року 05 днів обмеження волі.

Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 25 квітня 2022 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року, ОСОБА_6 зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, з 28 січня 2022 року по 06 травня 2022 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Ухвала набрала законної сили 21 червня 2022 року.

Початок строку, - 28 січня 2022 року, кінець строку, - 25 жовтня 2022 року.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , приходить до висновку, що подане клопотання на даний час є передчасним, оскільки засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою на даний час не довів свого виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за двома вироками, за весь період відбування покарання не мав жодного стягнення, має одне заохочення.

Згідно наявних у справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 січня 2022 року, характеризується посередньо, виявив бажання і на теперішній час виконує роботи пов`язані з обороноздатністю держави, а саме з виготовлення малозамітної перешкоди, доходів не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимог персоналу установи. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку із наявністю відповідних освітніх рівнів. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. Згідно останнього вироку суду вину визнавав повністю, позову не має. Не перебуває на профілактичному обліку установи.

30 червня 2022 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст.82 КК України позитивно, але засуджений подав заяву про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку із сімейними обставинами.

30 червня 2022 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.81 КК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення, відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Згідно щоденника індивідуальної роботи зі засудженим ОСОБА_6 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 27 травня 2022 року, - «засуджений став на шлях виправлення».

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_6 , враховуючи відбування покарання за двома вироками, незначний термін покарання, призначений вироком суду, невідбуту частину покарання, строк попереднього ув`язнення, зарахований в строк покарання, об`єктивних фактів та даних щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст.81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_6 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, поданого засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений можуть подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1