Справа № 464/6312/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/308/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 4 квітня 2022 року про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою без визначення розміру застави на 2 місяці.
Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 4 червня 2022 року.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, згідно з вимогами Закону №7149.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою його клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з потребою ознайомитись із поданим прокурором клопотанням, чим порушив його право на захист.
Вважає незаконним рішення суду про відмову у задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки він висловив намір вступити до лав Збройних Сил України. Крім того, один з потерпілих вступив до лав ЗСУ, інші два потерпілі виконують спеціальні службові завдання. Оскільки вони не з`являються до суду, розпочати розгляд справи по суті неможливо.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення апеляційних вимог заперечив.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 , будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, клопотання про відкладення розгляду не подали.
За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого та його захисника.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора, перевіривши матеріали апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді Сихівського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000071 від 28 серпня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 345 КК України.
У межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 серпня 2021 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 4 квітня 2022 року.
Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання у м. Львові та Львівській області, не має міцних соціальних зв`язків, останній втік з місця вчинення злочину та був затриманий у м. Дрогобич Львівської області; здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час допиту свідків та потерпілих не проведено; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином; взяв до увагу особу обвинуваченого, який неодружений, ніде не працює, тобто не має офіційного джерела доходу, без місця проживання у м. Львові та Львівській області, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимий, обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства; з місця злочину втік та був затриманий у м. Дрогобич Львівської області.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_10 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.
Твердження ОСОБА_6 про те, що судом порушено його право на захист є безпідставними, оскільки з матеріалів справи слідує, що останній брав участь у судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу. Крім того, інтереси обвинуваченого представляв захисник ОСОБА_8 .
Що стосується відмови у задоволенні його клопотання про відкладення судового засідання, то підстави для такого відкладення визначені ст. 322 КПК України.
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Таким чином, виключно до компетенції головуючого віднесено вирішення заявлених сторонами клопотань, в тому числі, і про відкладення судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень у діях суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого про відкладення судового засідання, адже вирішення клопотань здійснюється на розсуд суду, з урахуванням їх доцільності та необхідності. Крім того, суд зобов`язаний вирішити заявлені клопотання, однак у нього відсутній обов`язок задовольняти такі.
Стосовно покликання обвинуваченого на те, що він має намір вступити до лав Збройних сил України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до Указу Президента України В.Зеленського №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в України введено воєнний стан. Згідно з Указом Президента України В.Зеленського №259/2022 від 18 квітня 2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Частиною 1 ст. 616 КПК України визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених ст.ст. 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426,433, 436, 437-442 КК України, має право звернутись до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч. 2 ст. 616 КПК України).
Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити вказане питання під час перевірки законності ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу. Порядок розгляду питання про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав закріплено у ст. 616 КПК України.

Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені обвинуваченим у поданій до суду апеляційній скарзі, також не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 4 квітня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4