ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1271/22 Справа № 208/5020/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , -
Встановила:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року частково задоволено клопотання засудженої
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевськ Луганської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, маючу на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз:
- 22.12.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.
Зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 року, строк її попереднього ув`язнення з 20.10.2017 року по 21.10.2017 року включно, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.
Ухвала суду обґрунтована тим, що строк попереднього ув`язнення засудженої тривав з 20.10.2017 року по 21.10.2017 року, і саме цей період підпадає під дію Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року та підлягає зарахуванню із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Після набрання вироком суду законної сили, з дня затримання ОСОБА_6 на виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року, остання відбуває призначене цим вироком покарання, а її етапування та перебування в цей час в СІЗО по іншому кримінальному провадженню не є попереднім ув`язненням у розумінні ст. 72 КПК України.
В апеляційній скарзі:
- засуджена просить зарахувати їй строк по справі № 202/5617/17 за період з 17.10.2019 року по 06.05.2021 року, оскільки наразі по суті вона відбуває покарання по цій справі. Просить також зарахувати термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі від 29.08.2018 року (справа № 663/5371/17).
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив її заяву.
На думку засудженої, оскаржувана ухвала є необґрунтованою.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, засуджену, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, а саме - зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
З системного аналізу наведених норм ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням положень ст. 5 КК України, видно, що строк попереднього ув`язнення слід зараховувати з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі лише тоді, коли злочин було вчинено до 21 червня 2017 року.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)» за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 року.
Також з матеріалів провадження вбачається, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року ОСОБА_6 була засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. В строк призначеного покарання зараховано строк перебування засудженої під вартою в період з 20 по 21 жовтня 2017 року. Злочин, передбачений ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинила 31.05.2017 року.
17.10.2019 року ОСОБА_6 була затримана на виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року та відбувала призначене за цим вироком покарання.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 року, ОСОБА_6 була засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення воля на строк 5 років. Початок відбуття призначеного судом покарання ухвалено рахувати з 17.10.2019 року, з дня затримання ОСОБА_6 на виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року.
Перебування ОСОБА_6 з 17.10.2019 року по 06.05.2021 року в СІЗО № 4 не є попереднім ув`язненням у розумінні ст. 72 КК України, оскільки вона відбувала призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року покарання.
Отже, колегія суддів вважає, що підстави для зарахування до покарання строку з 17.10.2019 року по 06.05.2021 року, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, як того просить засуджена у своїй апеляційній скарзі, - відсутні.
Істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3