КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, а саме:

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , де розмір частки підозрюваного ОСОБА_6 у спільній частковій власності складає 3/4;
- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гаражний бокс розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_9 із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони користування житловим приміщенням особами, які на законних підставах проживають у такому приміщенні.
Також накладеноарешт на майно, шляхом його вилучення, а саме:

- автомобіль марки «HONDA», модель «CR-V», vin - НОМЕР_2 , 2008 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить підозрюваному ОСОБА_9 із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті КК України, за якою підозрюється ОСОБА_10 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в арешті 1/2 частини гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Уманська, буд. 12а, гаражно-будівельного кооперативу «Первомайський», що є спільною сумісною власністю подружжя та поновити право користування цим майном ОСОБА_11 ; арешту 1/2 частини автомобіля марки «HONDA», модель «CR-V», vin- НОМЕР_2 , 2008 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що є спільною сумісною власністю подружжя та поновити право користування цим автомобілем ОСОБА_11 ; арешту 3/4 частки (спільна часткова власність) квартири АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_12 ; та квартири АДРЕСА_5 .
В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник зазначає, що слідчий суддя задовольняючи клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказане майно, невірно витлумачив норми кримінального процесуального законодавства та проігнорував норми сімейного законодавства, що призвело до порушення прав іншого власника на арештоване майно.
З тексту оскаржуваної ухвали не зрозуміло, на якій саме підставі слідчий суддя дійшов висновку про належність гаражного боксу № НОМЕР_1 по вул. Уманська, буд. 12а, (ГБК «Первомайський») та автомобіля «HONDA», модель «CR-V», vin- НОМЕР_2 , 2008 р.в. саме ОСОБА_13 .

Визначаючи вказані об`єкти власністю ОСОБА_14 , слідчий суддя без жодних на те правових підстав фактично позбавив права власності на майно його дружину - ОСОБА_11 , з якою ОСОБА_12 із 20 лютого 2016 року перебуває у шлюбі, а отже майно, на яке накладено арешт, є їх спільною сумісною власністю.

Апелянт просить врахувати, що саме за час спільного подружнього проживання ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , ними було придбано гаражний бокс № НОМЕР_1 по вул. Уманська, буд. 12а, (ГБК «Первомайський») та автомобіль «HONDA», модель «CR-V», vin- НОМЕР_2 , 2008 р.в., що є їх спільною сумісною власністю.
Тому висновок суду, що власником вказаного майна є виключно ОСОБА_12 не відповідає дійсності та зроблений судом з порушенням норм сімейного законодавства.
Крім того, як зазначає представник, квартира АДРЕСА_5 , була подарована ОСОБА_15 його матір`ю - ОСОБА_16 1946 р.н., на підставі договору дарування від 11 жовтня 2011 року, в якій вона зареєстрована та проживає на постійній основі. Для неї ця квартира є єдиним місцем проживання та задоволення власних життєвих, соціальних й побутових потреб. У разі позитивного вирішення питання про конфіскацію цієї квартири, 76-річна хвора матір може втратити своє житло, що як наслідок, істотно обмежить її право володіння цим майном, порушить розумність та співрозмірність обмеження права власності, і вона, як особа, права та законні інтереси якої обмежуються цим провадженням, зазнає істотного необгрунтованого примусу.
Окрім того, в квартирі АДРЕСА_4 , проживають малолітня дитина підзахисного - ОСОБА_17 2016 р.н. та його дружина - ОСОБА_11 . У разі конфіскації 3/4 належних ОСОБА_15 часток цієї квартири, члени сім`ї ОСОБА_14 зазнають істотного й необгрунтованого обмеження житлових прав, що вказує на недотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження під час арешту вказаного об`єкту нерухомості.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, представник власника майна подав клопотання про розгляд поданої апеляційної скарги без участі власника майна та його представника, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, другим відділом першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06вересня 2021року, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.
14 березня 2022 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.
Того ж дня, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.
26 квітня 2022 року старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на:
- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , де розмір частки підозрюваного ОСОБА_6 у спільній частковій власності складає 3/4;
- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гаражний бокс розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_9 із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони користування житловим приміщенням особами, які на законних підставах проживають у такому приміщенні.
- автомобіль марки «HONDA», модель «CR-V», vin - НОМЕР_4 C НОМЕР_5 , 2008 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить підозрюваному ОСОБА_9 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2022 року вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене майно, що належить ОСОБА_9 .
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, 14 березня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.
Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Санкцієюч. 1 ст. 111 КК України передбачено конфіскацію майна.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Крім того, як встановлено органами досудового розслідування вилучене майно належить ОСОБА_19 а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_20 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на вказане майно, та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 із 20 лютого 2016 року перебуває у шлюбі ОСОБА_11 , а отже майно, на яке накладено арешт, є їх спільною сумісною власністю та щодо проживання в арештованому житлі матері, дружини та малолітньої дитини підозрюваного, то на даному етапі досудового розслідування накладений на майно арешт не перешкоджає користуванню ним вказаними особами, а лише не допускає відчуження вказаного в ухвалі слідчого судді майна і всі питання, пов`язані з правами на частку майна вказаних осіб, мають вирішуватись судом при постановленні вироку.

Крім того вказані особи можуть звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на їх майно в порядку ст. 174 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, яка відповідає вимогам ст.ст. 172,173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, а саме:
- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , де розмір частки підозрюваного ОСОБА_6 у спільній частковій власності складає 3/4;
- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гаражний бокс розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_9 із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони користування житловим приміщенням особами, які на законних підставах проживають у такому приміщенні.
Також накладеноарешт на майно, шляхом його вилучення, а саме:

- автомобіль марки «HONDA», модель «CR-V», vin - НОМЕР_2 , 2008 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить підозрюваному ОСОБА_9 із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2433/2022
Єдиний унікальний номер справи 761/7728/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_21 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1