печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2

при секретарі судових засідань ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 23.03.2020, -

В С Т А Н О В И В :

12.10.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , яка після повторного авторозподілу передана слідчому судді ОСОБА_2 02.09.2022, на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 23.03.2020.

У судове засідання власник майна, не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України, про причини неявки суду не повідомлено, заяви або клопотання не подано.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що 12.10.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , яка після повторного авторозподілу передана слідчому судді ОСОБА_2 02.09.2022, на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 23.03.2020.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, що звернулася до суду із скаргою, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої скарги, заявник не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив суд, клопотання або заяви не надходили.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою в судове засідання не з`явилася та вимоги скарги не підтримала, тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 23.03.2020.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2