ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5058/22

Номер провадження 1-кп/495/696/2022

22 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000490 від 28.04.2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області українця, громадянина України , раніше не судимого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дитей ,з середнью освітою,офіційно не працевлаштованого,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України-

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, при наступних обставинах:

28 квітня 2022 року,приблизно о 19 годин 25 хвилин ,рухаючись в напрямку до міста Білгород-Дністровський Одеської області на автомобілі марки "ВАЗ -21099" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору,яким користується без оформлення права власності,зберігав біля свого водійського сидіння ніж та телескопичну дубінку,які є холодною зброєю. Так, здійснюючи рух на автомобілі у вищезазначеному напрямку,обвинувачений ОСОБА_3 зупинився перед блокпостом біля с. Молога Білгород-Дністровського району Одеської області,де в подальшому під водійським сидінням вищезазначеного автомобіля були виявлені та вилучені металевий предмет,ззовні схожий на ніж та металевий предмет чорного кольору з гумовим руків`ям,складовий із сукупності трьох частин циліндричної форми,вставлених одна в одну за принципом телескопа,остання частина висувна з наконечником , без передбаченого законом дозволу,які обвинувачений ОСОБА_3 всупереч вимогам Спеціального Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна,затвердженого Постановою Верховної Ради України " Про право власності на окремі види майна" №2471-ХІІ від 17.06.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення,придбання,зберігання,обліку,перевезення та використання вогнепальної,пневматичної,холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронвів,споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї,основних частин зброї та вибухових матеріалів,затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08. 1998 року та положенням про дозвільну систему,затвердженим постановою Кабінету Мінінстрів України № 576 від 12.10.1992 року,достовірно знаючи,що холодна зброя є предметами,обіг яких обмежено,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій,без передбаченого законом дозволу за невстановлених обставин заздалегідь придбав ніж, який відноситься до категорії холодної зброї та є ножем довільного зразку і відноситься до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії,який виготовлений промисловим способом та металевий предмет чорного кольору з гумовим руків`ям,складовий із сукупності трьох частин циліндричної форми,встановлених одна в одну за принципом телескопа - телескопічна дубинка,яка є холодною зброєю,яка виготовлена саморобним способом з використанням промислового обладнання та належить до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії , та зберігав їх біля свого водійського сидіння до 28.04.2022 року в автомобілі марки "ВАЗ-21099 " державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору,яким користується без оформлення права власності.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно він придбав для власної самооборони ніж та телескопічну дубинку,які зберігав біля сидіння свого автомобіля ВАЗ-21099. 28 квітня 2022 року він їхав за особистими справами до міста Білгород-Дністровський та на блокпосту був зупинений спіробіниками поліціїї,які при огляді його автомобіля виявили та вилучили вищевказані предмети , які є холодною зброєю. У скоєнному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 КК України тобто умисне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо , не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей , його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушень та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1321 гривня 46 коп, а саме:

-судової експертизи зброї від 22.06.2022 року № СЕ-19/116-22/6375-ХЗ в розмірі 566 гривень 34 коп.,

-судової експертизи зброї від 22.06.2022 року № СЕ-19/116-22/6374-ХЗ в розмірі 755гривень 12 коп., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по справі, а саме: ніж та телескопічну дубінку ,які згідно постанови про визнання і долучення речових доказів до матеріалів кримінального проваджененя від 24.06.2022 року передані на зберігання до камери речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області слід знищити.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на стадіїї досудового розслідування не обиралася та суд вважає за недоцільне ії обирати до набуття вироком законной чинності .

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1321 гривня 46 коп, а саме:

-судової експертизи зброї від 22.06.2022 року № СЕ-19/116-22/6375-ХЗ в розмірі 566 гривень 34 коп.,

-судової експертизи зброї від 22.06.2022 року № СЕ-19/116-22/6374-ХЗ в розмірі 755гривень 12 коп.,

Речові докази по справі, а саме: ніж та телескопічну дубінку ,які згідно постанови про визнання і долучення речових доказів до матеріалів кримінального проваджененя від 24.06.2022 року передані на зберігання до камери речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області -знищити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законной чинності - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1