Справа № 569/5241/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000552 від 23.03.2022 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноармійськ, Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, раніше несудимого, пенсіонера,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, на ринку м. Рівне в 2022 році незаконно придбав пістолет, який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, боєприпаси вогнепальної стрілецької зброї у кількості 2 штук, а також пристрій для безшумної стрільби. Вказані пістолет, боєприпаси та пристрій для безшумної стрільби ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту за місцем проживання, з моменту придбання до моменту проведення огляду працівниками поліції 23.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено зазначені пістолет, який згідно висновку експерта є саморобним по типу однозарядних казнозарядних пістолетів, який являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, призначеною для стрільби спортивномисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6мм (.22LR), який придатний до стрільби, боєприпаси у кількості 2 штук, які згідно висновку експерта є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, які є спортивномисливськими патронами кільцевого бою калібру 5,66 мм (.22LR), а також саморобний циліндричний предмет зовні схожий на пристрій безшумної стрільби, який згідно висновку експерта є неосновною (додатковою) частиною стрілецької вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом по типу дульного пристрою, безшумної й безполум`яної стрільби (ПББС).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 263 КК України, як своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, кваліфікацію правопорушення не оспорював та підтвердив факт, що дійсно він в 2022 році на ринку м.Рівне незаконно придбав у невідомої особи пістолет, який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, боєприпаси вогнепальної стрілецької зброї у кількості 2 штук, а також пристрій для безшумної стрільби. Вказані пістолет, боєприпаси та пристрій для безшумної стрільби він незаконно зберігав без мети збуту за місцем проживання, з моменту придбання до моменту проведення огляду працівниками поліції 23.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у нього було виявлено та вилучено зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси. Просить суд суворо його не карати.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 24.03.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження два предмети схожі на патрони, які поміщено до спеціального пакету "Національна поліція України № KIV2122999" та скеровано експертам Рівненського НДЕКЦ МВСУ для проведення балістичного дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.04.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження складові частини 1 експериментально-демонтованого патрону кал. 5.6 мм, складові частини 1 експериметально-відстріляного патрону кал. 5.6 мм та першочергову упаковку було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 2785479" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 24.03.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження пристрій зовні схожий на пристрій безшумної стрільби та які поміщено до спеціального пакету "Національна поліція України № KIV2122998" та скеровано експертам Рівненського НДЕКЦ МВСУ для проведення балістичного дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.04.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження предмет зовні схожий на пристрій безшумної стрільби є неосновною (додатковою) частиною стрілецької вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом по типу дульного пристрою, безшумної та безполум"яної стрільби та першочергову упаковку було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 2785705" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 24.03.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження пристрій зовні схожий на пістолет який поміщено до спеціального пакету "Національна поліція України № INZ2060864" та скеровано експертам Рівненського НДЕКЦ МВСУ для проведення балістичного дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.04.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження предмет зовні схожий на пістолет який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, який виготовлений саморобним способом по типу однозарядних казнозарядних пістолетів призначених для стрільб спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5.6 мм ( .22LR) та першочергову упаковку було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 5229561" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Витрати на залучення експертів становлять 3775 грн 64 коп за проведення судових експертиз.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і останній у його вчиненні винен.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що вказане правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, являється людиною похилого віку, пенсіонер.

Щире каяття, це відповідне ставлення винної особи до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, іі осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Каяття є негативно забарвлене почуття, що поєднує в особі співчуття або жаль з приводу свого вчинку і почуття провини за його наслідки.

Суд приходить до переконання про дійсне, відверте визнання своєї провини обвинуваченим та щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, оскільки обвинувачений як протягом досудового розслідування так і судового розгляду щиро покаявся у вчиненому, висловлював жаль з приводу вчиненого.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, ненастання тяжких наслідків, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин не встановлено, то суд прийшов до переконання, що обвинуваченому має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємоі статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушеннь.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,374,104 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 починається з часу проголошення вироку.

Речові докази - складові частини 1 експериментально-демонтованого патрону кал. 5.6 мм, складові частини 1 експериметально-відстріляного патрону кал. 5.6 мм та першочергову упаковку які було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 2785479" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, предмет зовні схожий на пристрій безшумної стрільби є неосновною (додатковою) частиною стрілецької вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом по типу дульного пристрою, безшумної та безполум"яної стрільби та першочергову упаковку які було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 2785705" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та предмет зовні схожий на пістолет який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, який виготовлений саморобним способом по типу однозарядних казнозарядних пістолетів призначених для стрільб спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5.6 мм ( .22LR) та першочергову упаковку які було поміщено до спеціального пакету "МВС України Експертна служба № 5229561" та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залученням експертів в сумі 3775 грн 64 коп.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :