18.08.22 Справа № 469/442/22
1-кс/469/61/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року смт.Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання Прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 16 серпня 2022 року звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, у якому просила накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- Рибацька сітка без бірок в кількості 1 штука;

- Рибацька сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00062696»;

- Рибацька сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00065738»

- 666 особин риби бичок;

- документація, а саме: журнал обліку вилучених водних біоресурсів №04, який розпочатий 28.09.2018 року, додаток до даного журналу на трьох листках, 7 аркушів з печаткою ім.. Лейтенанта Шмідта, АКТ технічного огляду судна, посвідчення рибака на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АКТ технічного огляду судна №-2 МК 0650, повідомлення №6 К-8, повідомлення №1031120 від 23.07.2020, дозвіл № НОМЕР_1 , яка запакована до спеціального сейф пакету № PSP 7129534.

Необхідність накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що 15.08.2022 року до ЧЧ відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло телефонне повідомлення за телефон 102 від відповідального від керівництва ВП№8 ОСОБА_6 про те, що 15.08.2022 року о 06.00 год., за адресою: Миколаївська область Миколаївський район узбережжя Тилігульського лиману біля с. Коблеве виявлено факт незаконного зайняття рибним водним добувним промислом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено 666 штук особин риби бичок.

За вказаним фактом сектором дізнання відділенням відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000070 від 15.08.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України: «незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом».

15.08.2022 року в ході огляду місця події, а саме берегової лінії Тилігульського лиману в межах с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області, а саме причал №269, де при вході на даний причал ліворуч від входу виявлено розмотану сітку без бірок в середині якої відсутні біоресурси. В подальшому під час огляду Тилігульського лиману навпроти причалу у воді на відстані 10-15 метрів від берега знаходиться баркас зеленого кольору з бортовим номером ПР 269 та на відстані приблизно 50 метрів від вказаного баркасу у воді виявлено рибацьку сітку, яку вийнявши із води та оглянувши було виявлено, що на ній мається бірка із написом «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00062696» при цьому в даній сітці виявлено та вилучено рибу роду бичок в кількості 462 штук, поруч із вказаною рибацькою сіткою було виявлено рибацьку сітку №2, під час огляду якої було виявлено, що на ній мається бірка із написом «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00065738» при цьому в даній сітці виявлено та вилучено рибу роду бичок в кількості 204 штук.

Також в ході огляду було виявлено та вилучено документацію, а саме: журнал обліку вилучених водних біоресурсів №04, який розпочатий 28.09.2018 року, додаток до даного журналу на трьох листках, 7 аркушів з печаткою ім.. Лейтенанта Шмідта, АКТ технічного огляду судна, посвідчення рибака на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АКТ технічного огляду судна №-2 МК 0650, повідомлення №6 К-8, повідомлення №1031120 від 23.07.2020, дозвіл № НОМЕР_1 .

На цьому огляд був завершений, в ході огляду було вилучено:

-Рибацька сітка без бірок в кількості 1 штука;

-Рибацька сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00062696»;

-Рибацька сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00065738»

-666 особин риби бичок;

- документація, а саме: журнал обліку вилучених водних біоресурсів №04, який розпочатий 28.09.2018 року, додаток до даного журналу на трьох листках, 7 аркушів з печаткою ім.. Лейтенанта Шмідта, АКТ технічного огляду судна, посвідчення рибака на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АКТ технічного огляду судна №-2 МК 0650, повідомлення №6 К-8, повідомлення №1031120 від 23.07.2020, дозвіл № НОМЕР_1 , яка запакована до спеціального сейф пакету № PSP 7129534, зазначені предмети вилучено до ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області для вирішення питання по суті.

15.08.2022 року рибацька сітка без бірок в якій відсутні біоресурси рибацька, сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00062696» в якій на момент огляду знаходилась риба роду бичок в кількості 462 штуки, рибацька сітка із біркою на якій мається напис «ДЕРЖРИБАГЕНСТВО 2022 МИ 00065738» в якій на момент огляду знаходилась риба роду бичок в кількості 204 штуки, 666 особин риби бичок та документація, а саме: журнал обліку вилучених водних біоресурсів №04, який розпочатий 28.09.2018 року, додаток до даного журналу на трьох листках, 7 аркушів з печаткою ім.. Лейтенанта Шмідта, АКТ технічного огляду судна, посвідчення рибака на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АКТ технічного огляду судна №-2 МК 0650, повідомлення №6 К-8, повідомлення №1031120 від 23.07.2020, дозвіл № НОМЕР_1 , яка запакована до спеціального сейф пакету № PSP 7129534, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000070 від 15.08.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Виявлені та вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, так як використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Вищевказаних висновків можна дійти у зв`язку з тим, що диспозиція частини 1 статті 249 КК України незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, рибацьких сіток.

Виявлені та вилучені речі, які знаходилися на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення.

В зв`язку з цим, Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури в обгрунтування клопотання також зазначила, що відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.

Наявність можливості зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, свідчать про необхідність накладення на певний час заборони на здійснення будь-яких дій щодо використання майна та розпорядження ним.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, якщо майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні та є предметом кримінального правопорушення, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виявлені та вилучені речі, які знаходяться на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на викладене, а також те, що виявлене та вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, оскільки в розумінні ст.84 КПК України вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичними даними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотної шкоди, використане як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, знаходилося на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення у кримінальному провадженню необхідних судових експертиз, враховуючи те, що під час подальшої експлуатації вказаного майна до завершення проведення необхідних слідчих дій і судових експертиз у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування, Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури посилаючись на положення ст.ст.40, 131,132, 167, 170, 171 КПК України, просила задовольнити клопотання.

У судове засідання прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву від 17.08.2022 року, у якій просила розглянути клопотання без її участі та задовольнити його (а.п.31).

Особа, у якої було фактично вилучено зазначене у клопотанні майно, ОСОБА_4 на розгляд справи до суду не з`явився, подав до суду заяву від 17.08.2022 року (а.п.29), у якій просив розглянути клопотання за його відсутності, і в його задоволенні відмовити посилаючись на те, що 15.08.2022 року він незаконним рибним промислом не займався, а здійснював лов риби в с.Коблево, причал №269 в Тілігульському Лімані, під час виконання його трудових обов`язків в виробничому підрозділі Бригади №4 ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта», з яким він перебуває у трудових відносинах, яке має дозволи на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогсподарських водних об`єктах (їх частинах), і якому належить право користування вказаним причалом.

На підтвердження своїх заперечень надав суду копію строкового трудового договору №05 від 01.05.2022 року, укладеного між ним та ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта», яку просив долучити до матеріалів справи (а.п.30).

Також з приводу відсутності бірки на одній із вилученої у нього сіток, пояснив, що вказаною сіткою лов риби не здійснювався, і вона знаходилася на складі на причалі.

Крім того зазначив, що відповідно до встановлених правил лову риби бірка на сітку ставиться рибоохороною безпосередньо перед її застосуванням, і сітки які зберігаються на складі, не маркеруються.

У зв`язку з цим, оскільки 15.08.2022 року вказана сітка не застосовувалася для лову риби, бірка на ній була відсутня.

Просив врахувати його пояснення, і відмовити у клопотанні.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя звертає увагу на наступне.

За загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними у ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури просить накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, яке згідно ч.2 ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії кримінальних проступків, і становить мінімальний рівень суспільної небезпеки.

Крім того, згідно диспозиції ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним, водним добувним промислом, кримінальним законом визнається кримінальним правопорушенням за наявності істотної шкоди.

Разом з тим, розміру шкоди, заподіяної незаконним зайняттям рибним водним добувним промислом, для визначення чи є така шкода істотною, матеріали клопотання не містять, хоча наявність істотної шкоди є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.249 КК України.

При цьому, аналізуючи зміст клопотання і приймаючи рішення по його суті, слідчий суддя звертає увагу на те, що при розгляді клопотання прокурора слідчий суддя не вправі виходити за межі заявленого клопотання, оскільки відповідно до закону слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, і не наділений правом здійснювати функцію обвинувачення у кримінальному провадженні.

Також на слідчого суддю не поширюється обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, оскільки відповідно до положень ст.92 КПК України за загальним правилом вказаний обов`язок окладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у клопотанні прокурора не викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, зокрема: діяння, наслідок, причинний зв`язок, спосіб, знаряддя і засоби, місце, час, обстановку вчинення злочину, тощо, що призводить до неможливості встановлення причетності вказаного у клопотанні майна до зазначеного кримінального правопорушення з огляду на положення ч.1 ст.98 КПК України.

До того ж, зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом визнається кримінально караним за умови його незаконності. Незаконність означає, що зайняття вказаним промислом відбувається без належного дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, забороненими знаряддями і способами лову, тощо.

Однак, клопотання прокурора не містить будь-яких даних, у чому полягає незаконність зайняття рибним, водним добувним промислом.

Крім того, відсутні дані щодо суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, яка виражається у формі умислу.

Разом з тим, склад злочину, передбачений ч.1 ст. 249 КК України у відношенні до особи, яка не має дозволу на спеціальне використання водних живих ресурсів, які перебувають у стані природної волі, шляхом їх вилучення (вилову, добування, збирання) із природного середовища, може мати місце за умови здійснення таких дій умисно з використанням промислових знарядь лову (сіток, неводів, тралів, пасток, якими здійснюється промисловий лов), виключно з метою, відмінною від особистого споживання, а також при умові заподіяння довкіллю істотної шкоди.

Підозра у даному кримінальному провадженні не пред`явлена.

Як вбачається зі змісту клопотання, до вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України причетний гр. ОСОБА_4 .

Разом з тим, достовірних доказів на підтвердження такого висновку до матеріалів клопотання не долучено.

Так, за даними Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року до ЧЧ відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 15.08.2022 року надійшло телефонне повідомлення за телефон 102 від відповідального від керівництва ВП№8 ОСОБА_6 про те, що 15.08.2022 року о 06.00 год., в Тилігульському лимані поблизу с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області невідомі особи здійснюють незаконний вилов водних живих біоресурсів (а.п.5).

Тобто, причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року з даних Витягу з ЄРДР не вбачається.

Отже, твердження прокурора про здійснення ОСОБА_4 незаконного зайняття рибним водним добувним прмислом носить характер припущення.

В той же час, з наявних у матеріалах кримінального провадження письмових пояснень ОСОБА_4 (а.с.29), вбачається, що вказана особа заперечує факт здійснення ним незаконного вилову риби посилаючись на те, що він перебуває у трудових відносинах з ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» і працює в виробничому підрозділі Бригади №4 вказаної юридичної особи.

Крім того, особою, у якої було фактично вилучено зазначене у клопотанні майно, ОСОБА_4 на підтвердження його заперечень проти клопотання надано копію Строкового трудового договору №05 від 01.05.2022 року (а.п.30), який містить відомості про те, що ОСОБА_4 прийнятий на роботу у ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» на час робіт тимчасового характеру рибалкою з 01.05.2022 року по 31.12.2022 року.

У договорі, зокрема, обумовлено розмір заробітної плати працівника за фактично виконану роботу (п.2.1. договору), а також тривалість робочого часу працівника та режим роботи (п.2.2. договору).

Однак, вказані обставини, які можуть свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_4 залишилися поза увагою органу дізнання, і зазначеному вище доказу не надана належна оцінка.

Тобто, органом дізнання не перевірено і не спростовано доводи ОСОБА_4 в частині того, що він перебуває у трудових відносинах з ПП ім. Шмідта, яке має всі необхідні дозволи на спеціальне використання водних біоресурсів, що виключає склад кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст.2 КПК України одним із завдань кримінального судочинства є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що Прокурором Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури не наведено достатніх переконливих доказів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Крім того, вирішуючи питання по суті клопотання слідчий суддя приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна (п.1 ч.2 ст.173 КПК України);
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п.2 ч.2 ст.173 КПК України);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України);
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п.6 ч.2 ст.173 КПК України);
- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Виходячи зі змісту п.2 ч.3 ст.132 КПК України підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведеність слідчим, дізнавачем, прокурором наявності такої потреби досудового розслідування, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Як вбачається зі змісту клопотання Прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури обґрунтовуючи необхідність його задоволення посилається на те, що виявлене та вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, оскільки в розумінні ст.84 КПК України вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичними даними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотної шкоди, використане як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, знаходилося на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення у кримінальному провадженню необхідних судових експертиз, , що може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування.

Разом з тим, наводячи такі доводи у клопотанні, заявник не наводить необхідних даних, необхідних для з`ясування обґрунтованості клопотання, а саме:

- які саме сліди кримінального правопорушення зберегли предмети, на які просить накласти арешт заявник;

- які саме судові експертизи у кримінальному провадженні мають бути проведені щодо майна, про яке йдеться у клопотанні;

- які саме обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні, і які неможливо довести іншим способом, без накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у клопотанні про накладення арешту на майно, ставиться питання про накладення арешту, у тому числі, на 666 особин риби бичок, що слід вважати продукцією, яка піддається швидкому псуванню, в розумінні положень ч.6 ст.100 КПК України.

Разом з тим за змістом ч.6 ст.100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно положень ч.7 ст.100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Таким чином, як вбачається з наведених вимог закону, продукція, яка піддається швидкому псуванню, арешту не підлягає, а за відповідним клопотанням (слідчого за погодженням із прокурором або прокурора) за рішенням слідчого судді, суду передається для реалізації, в разі відсутності письмової згоди власника якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Отже, слід вважати, у цій частині клопотання не буде досягнута мета арешту, оскільки вилучене майно, а саме, 666 особин риби бичок, може зіпсуватися (п.3 ч.3 ст.12 КПК України).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При розгляді матеріалів клопотання слідчий суддя встановив та дійшов висновку, що у клопотанні прокурора:

- відсутні дані щодо факту заподіяння істотної шкоди внаслідок незаконного зайняття рибним, водним добувним промислом, наявність якої є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого диспозицією ч.1 ст.249 КК України;

- не викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України;

- відсутні дані щодо того, у чому полягає незаконність зайняття рибним, водним добувним промислом у зазначеному кримінальному провадженні;

- відсутні дані щодо умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України;

- не наведено достатніх та переконливих доказів про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, до вчинення якого причетний ОСОБА_4 ;

- не обґрунтовано і не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, зокрема, документації, а саме: журналу обліку вилучених водних біоресурсів №04, який розпочатий 28.09.2018 року, додатка до даного журналу на трьох листках, 7 аркушів з печаткою ім.Лейтенанта Шмідта, АКТа технічного огляду судна, посвідчення рибака на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АКТа технічного огляду судна №-2 МК 0650, повідомлення №6 К-8, повідомлення №1031120 від 23.07.2020 та дозволу №012-20 (п.2 ч.2 ст.173 КПК України).

Таким чином, відповідно до викладеного, у клопотанні не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1ст. 170 КПК України, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

За положеннями ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Таким чином, враховуючи, що клопотання про арешт майна заявлено у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, який становить мінімальний рівень суспільної небезпеки, за недоведеності прокурором необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, за недоведеності наявності потреби досудового розслідування у втручанні у майнові права власника майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, у зв`язку з чим вважає, що у задоволенні клопотання Прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури слід відмовити у повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання Прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 15.08.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, відмовити.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 18 серпня 2022 року.

Слідчий суддя: