ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1068/22

Провадження № 11-сс/4820/244/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді- доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000296 від 12.05.2022 року про арешт майна,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором, та накладено арешт на трактор колісний марки МТ3-82.1.26, державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений АГД 1.8 (агрегат грунтообробний дисковий), який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 та який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши власнику ОСОБА_6 та користувачу ОСОБА_9 відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В решті клопотання відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що трактор колісний марки МТЗ-82.1.26, державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений АГД 1.8 (агрегат ґрунтообробний дисковий), визнано речовим доказом, дізнавачем доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, тому з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчужувати, користування та розпорядження ним.

В частині клопотання про заборону відчужувати, користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , слід відмовити, оскільки дізнавачем не конкретизовано коло таких осіб.

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про арешт трактора, з урахуванням вимог п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 173 КПК України, задовольнити, наклавши арешт на це майно шляхом заборони його відчуження, передавши його на відповідальне зберігання власнику, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Вважає, що ухвала слідчого судді в частині заборони власнику та користувачу користуватись та розпоряджатись вказаним майном підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження з наступних підстав.

З витягу ЄРДР та інших, наявних у матеріалах, належних і допустимих доказів, не вбачається розмір шкоди, що перебуває у причинному зв`язку з діями, відомості про які внесені до ЄРДР. Не встановлено чи взагалі така шкода спричинена, а також у кримінальному провадженні не пред`явлений цивільний позов, а санкція ст. 356 КК України не передбачає конфіскацію майна, вказане майно не є об`єктом спеціальної конфіскації.
Крім того, визнаючи 12.05.2022 року в рамках кримінального провадження №0000296 тимчасово вилучену сільськогосподарську техніку речовим доказом, слідчий не дав оцінку критеріям, наведеним у ст. 98 КГІК України, а формально послався на те, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Не наведено в клопотанні про арешт майна, які сліди кримінального правопорушення зберегла на собі вилучена сільськогосподарська техніка або, які містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегти які можливо лише у спосіб арешту вказаного майна.

Також, в даному клопотанні не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, що є порушенням п.З ч. 2 ст. 171 КПК України. Аналогічно, в клопотанні відсутні відомості щодо підстав та законності перебування в оренді у ОСОБА_10 земельної ділянки яка була пошкоджена.

На думку апелянта, слідчим суддею не враховано, який реальний та можливий розмір шкоди причинено кримінальним правопорушенням, чи може він зрости у подальшому, яка вірогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, яка вартість майна, на яке пропонується накласти арешт, як арешт майна вплине на його вартість, не розумно та неспіврозмірно було обмежено право власності останнього на вказано вище майно.

Крім того, слідчим суддею під час розгляду вищевказаного клопотання було порушено право ОСОБА_6 , як власника майна, на учать в судовому засіданні.

Апелянт вважає, що слідчий суддя не дотримався під час розгляду клопотання вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тому слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Стверджує, що вказана земельна ділянка, яка перебуває в оренді ОСОБА_10 , ОСОБА_6 не було відомо і відповідного договору оренди він не бачив. Дозвіл на обробку цієї ділянки, останньому, надала ОСОБА_11 , яка згідно заповіту отримала її від померлої ОСОБА_12 . Будь якого прямого умислу на спричинення шкоди інтересам ОСОБА_10 . ОСОБА_6 не мав. Просив не вилучати даний трактор, оскільки ним не буде виконано посівні роботи та виконання умов договорів оренди землі.

Однак, а ні в клопотанні слідчого, а ні у оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначені обставини не описано та відповідно не надано належної правової оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, власника ОСОБА_6 та його представника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У дотриманні вимог ч.1 ст.171 КПК України в клопотанні належним чином зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтування необхідності арешту, що належить арештувати.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_13 засіяв зерновою культурою земельну ділянку загальною прощею близько 2 га, яка знаходиться біля с. Білопіль Шепетівського району Хмельницької області та яку 11.05.2022 року, на думку заявника, невідома особа, самоправно, пошкодила, шляхом передискування. 12.05.2022 року, працівниками Шепетівського РУП, під час огляду місця події, у користувача ОСОБА_9 було вилучено трактор колісний марки МТЗ-82.1.26, державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений АГД 1.8 (агрегат грунтообробний дисковий), який в подальшому поміщено на спеціальний майданчик Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташований за адресою: м. Шепетівка, вул. Старокостянтішінське шосе, 31.
Відомості по даному факту 12.05.2022 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України .
В ході досудового розслідування, було встановлено, що трактор колісний марки МТ3-82.1.26, державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений АГД 1.8 (агрегат грунтообробний дисковий), перебуває у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 та який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , який визнаний у провадженні речовим доказом відповідно до постанови заступника начальника СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.05.2022 року.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що за п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Тому посилання в апеляційній скарзі про відсутність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними.
З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона розпорядження та відчуження вказаним зазначеним трактором забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останнього.
Крім того, ОСОБА_6 має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.
При цьому, колегія суддів вважає, що заборона користуватися трактором може завдати надмірного обмеження прав власника.
Заборона відчуження та розпорядження вказаним трактором забезпечить збереження речових доказів.
Крім того, судом, як і в клопотанні слідчого не враховано, що санкція кримінального правопорушення за ст. 356 КК України не передбачає конфіскації майна, як вид додаткового покарання, тому колегія суддів вважає за можливим постановити нову ухвалу.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Керуючись ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року скасувати і ухвалити нову.

Клопотання заступника начальника СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_8 задовольнити частково.

Накласти арешт на трактор колісний марки МТ3-82.1.26, державний номерний знак НОМЕР_1 , до якого був прикріплений АГД 1.8 (агрегат грунтообробний дисковий), який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 та який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши власнику ОСОБА_6 та користувачу ОСОБА_9 відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, окрім користування.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3