СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1216/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Кравець В.М.,

секретар судового засідання Осіпенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585 від 07 липня 2022 стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю:

прокурора Лівочки В.Л.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Сахнюка С.В.

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 06.07.2022, близько 20 години 15 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, використовуючи предмет зовні схожий на ніж, умисно заподіяв ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, 06.07.2022 року, ОСОБА_1 перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив особисте дозвілля, розпиваючи алкогольні напої.

Цього ж дня, близько 20 години 10 хвилин, до місця його проживання прийшов ОСОБА_2 , який винаймав у ОСОБА_1 одну із кімнат квартири.

Під час спілкування в приміщенні кухні зазначеної вище квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу оплати за квартиру. Під час словесного конфлікту, ОСОБА_1 , будучи незадоволений поведінкою ОСОБА_2 і його висловленням в свою адресу, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до останнього, вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження.

Безпосередньо реалізовуючи свій злочинний умисел, 06.07.2022 року, приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи знаходитись в приміщенні кухні вищевказаної квартири, схопив зі столу предмет, зовні схожий на ніж, та, знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_2 , утримуючи предмет зовні схожий на ніж у своїй правій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс ним один удар в область живота ОСОБА_2 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого колото-різаного поранення живота, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Після вчинення вказаних протиправних дій, ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції, а ОСОБА_2 з вищевказаними тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КНП "Київської міської клінічної лікарні № 7".

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, ОСОБА_1 показав, що 06.07.2022 року близько 20 год. він перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_2 , який винаймав у нього кімнату, на ґрунті оплати за оренду житла. Під час сварки між ними виникла бійка в ході якої ОСОБА_1 взяв зі столу кухонний ніж, яким наніс потерпілому ОСОБА_2 один удар в ділянку черевної порожнини зліва. Завдавши потерпілому ножове поранення, він одразу запропонував останньому першу медичну допомогу, але той відмовився та почав обробляти рану самостійно. Після цього, ОСОБА_1 пішов до своєї кімнати, де заснув. Невдовзі приїхала швидка медична допомога та працівники поліції, які його збудили та затримали. Повідомив, що в той вечір після роботи (підробляє вантажником) вжив 200 гр. горілки, потерпілий ОСОБА_3 також перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. ОСОБА_1 у скоєному щиро розкаявся, та зазначив, що дуже жалкує про те, що сталося. Повідомив,що відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, сплативши останньому 6000 грн. Просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву від 22.09.2022р. згідно якої просив судовий розгляд проводити без його участі.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_1 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння доведене повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, оцінює свої дії критично, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря - нарколога у зв`язку з розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, офіційно не працює, підробляє вантажником, неодружений, дітей на утриманні не має.

Також суд бере до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема те, що він дістав засоби для обробки ран та надав їх потерпілому, останній відмовився від його допомоги, та думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання обвинуваченому, матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого він не має, про що свідчить розписка написана власноручно потерпілим ОСОБА_2 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриття кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, враховуючи сукупність обставини, що пом`якшують покарання, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який запевнив суд, що він усвідомив свою провину та зробив для себе належні висновки, суд, керуючись тим,що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження потерпілим не подано.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6473 гривень 00 копійок (відповідно до висновку експерта № 042/1-200-2022 від 21.07.2022 року розмір витрат на залучення експерта становить 5339 гривень 00 копійок; відповідно до висновку експерта № 042/1-198-2022 від 13.07.2022 року розмір витрат на залучення експерта становить 1134 гривень 00 копійок).

До обвинуваченого у кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29.10.2022р.

Оскільки до обвинуваченого застосовано положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд, керуючись ст.377 КПК України, вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 06.07.2022р. по 22.09.2022р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 , від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

- під час дозвілля обмежитись у вживанні алкогольних напоїв.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 з - під варти в залі суду .

Речові докази:

- вирізну тканину з дивана на кухні з речовиною бурого кольору схожої на кров, предмет зовні схожий на ніж з плямами речовини бурого кольору схожої на кров, футболку чорного кольру - знищити;

- мобільний телефон марки «Donod», imei: НОМЕР_1 , зв`язку ключів у кількості трьох штук, - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6473,00 (шість тисяч чотириста сімдесят три) гривні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя В.М. Кравець