Справа № 461/4954/22
Провадження № 1-кп/461/617/22
У Х В А Л А
26.09.2022 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

при розгляді в підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0000121 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України, ч.3 ст.153 КК України, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України, ч.4 ст.152 КК України, ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000121 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021,-
В судовому засіданні головуючий суддя заслухав думку учасників судового процесу щодо можливості направлення данного кримінального провадження до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності.
Прокурор, обвинувчені та захисники заперечили проти направлення данного кримінального провадження до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності.
Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріплених ст.8 Конституції України.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 цього Закону судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: Сокуренко і Стригун протии України від 20 липня 2006 року та Лавентс протии Латвії від 7 листопада 2002 року).
Тобто, правила про підсудність випливають із загальних засад судочинства. Повноваження судів при вирішенні кримінальних справ визначені Кримінально-процесуальним кодексом України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону. Якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно підлягає скасуванню судом вищої інстанції згідно із п.6 ч.2 ст.412 КПК України.
Відповідно до статті 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Пунктом 1 ч.1 ст.34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом вчинили вищевказані кримінальні правопорушення на території м.Запоріжжя.
Частина 9 ст.615 КПК України визначає, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
При цьому, аналізуючи в цілому положення ч.1 та ч.9 ст.615 КПК України можна дійти до висновку, що для скерування обвинувального акту для розгляду судом в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування можливе за наявності двох підстав: введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом в порядку визначеному ст.32 КПК України.
Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим управлінням ГУНП у Львівській області, тобто закінчено таке в межах територіальної юрисдикції Галицького районного суду м.Львова.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан. Вказаний Указ затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року. Воєнний стан продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, які затвердженні Законами України № 2119- IX від 15 березня 2022 року, № 2212- IX від 21 квітня 2022 року, № 2263-IX від 22 травня 2022 року відповідно.
Разом з тим, відсутня інформація щодо призупинення роботи судів в м.Запоріжжя чи про відсутність об`єктивної можливості скерувати зазначений вище обвинувальний акт для розгляду у суд м.Запоріжжя.
Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Суд не вбачає підстав для розгляду цього кримінального провадження в Галицькому районному суді м. Львова, оскільки для цього відсутні виняткові обставини, перелічені в ст. 34 КПК України.
Виходячи із норм ст.ст.32,34 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що існують правові підстави звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду кримінального провадження № 0000121 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись ст.ст.32,34,314 КПК України, суд-,

У Х В А Л И В:

Звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду кримінального провадження № 0000121 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 та, яка діяла до 11.01.2019, ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 25.04.2015 до 11.01.2019, ч.2 ст.156 КК України, ч.ч.4 та 5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, ч.1 ст.301-1 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України в редакції цієї статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.4 ст.152 КК України в редакції статті, яка діяла до 11.01.2019; ч.2 ст.156 КК України; ч.5 ст.301 КК України, в редакції цієї статті, яка діяла до 17.03.2021, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1