Справа №438/517/22
Провадження №1-кп/438/68/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі кримінальне провадження № 0000258 від 20.04.2022, з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт Петербургу, Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не військовозобов`язаного,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту від 15.06.2022 року та під час судового розслідування встановлено, що в період з 19.01.2022 по 29.03.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний портативний ПЕОМ (ноутбук) марки Acer, за допомогою користувача під псевдонімом « ОСОБА_6 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , id-77377), умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з якою має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної мережі «Facebook», розміщав на ній зображення комуністичної символіки, зокрема серп, молот, червоний прапор з символом перехрещеного серпа та молота, герб СРСР, гасел керівних осіб СРСР, яка відноситься до символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у поширенні та публічному використанні символіки комуністичного режиму на всій території України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України.

24.06. 2022 року між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, згідно вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 436-1 КК України.

ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 436-1 КК України в обсязі обвинувачення, сторони дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч.1ст 436-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробувальним терміном.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час судового засідання прокурор підтримав угоду про визнання винуватості з обвинуваченим, просить суд її затвердити, оскільки ОСОБА_5 на даний час щиро покаявся. Він розуміє наслідки затвердження угоди щодо обмеження його права на оскарження вироку, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за даний кримінальний злочин та на зміну розміру вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості з прокурором і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч.2, ч.4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкції ст. 436-1 ч.1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Згідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не виявлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України в обсязі обвинувачення, сторони дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробувальним терміном.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_5 .

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 377, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 15 червня 2022 року, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Речові докази, які зберігаються в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_5 .
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Судові витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Бориславського міського суду ОСОБА_1