Провадження №1-кс/522/5813/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., за участю секретаря судового засідання Гурінчук О.В., прокурора Соколовського В.О., підозрюваної ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області Лаврищук О.В., погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси Третяк О.В., у кримінальному провадженні №0000985 від 08.09.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Вірменії, вірменки, уродженки м. Єреван, яка має вищу освіту, пенсіонерку, зі слів фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше не судимою та завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні військовий стан; Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб військовий стан в Україні продовжено; Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб військовий стан в Україні продовжено, також відповідно до Указу Президента України від 17.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб військовий стан в Україні продовжено, вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 07.09.2022 в період часу з 17:30 години по 19:00 годину, більш точного часу встановити не вдалося можливим, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася біля квартири АДРЕСА_2 , де в неї виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, з метою особистого незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_1 , впевнившись в тому, що її дії залишаться непоміченими для оточуючих, обрала об`єктом свого злочинного посягання майно, яке б могло, знаходитись у квартирі АДРЕСА_2 .

З метою таємного заволодіння майном, яке знаходилося в квартирі АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 шляхом відкриття вхідних дверей, які були у не зачиненому стані, зайшла до приміщення вищевказаної картири, де швидко зорієнтувавшись, таємно викрала ноутбук марки «Lenovo», модель B50-30GN28402G5008WUA (59-436113), в корпусі чорного кольору, вартістю 4165,83 гривні (без ПДВ), належний ОСОБА_2 , який знаходився на підвіконику в кухні квартири АДРЕСА_2 .

Далі разом із викраденим майном ОСОБА_1 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд.

В зв?язку з чим, потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдано матеріальний збиток на загальну суму 4165,83 гривні. Матеріальну шкоду відшкодовано шляхом повернення майна.

Крім того, повторно, 08.09.2022 о 15:56 годині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася у примищені салону краси, належного ОСОБА_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де в неї виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, повторно, з метою особистого незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів ОСОБА_1 , впевнившись в тому, що її дії залишаться непоміченими для оточуючих, обрала об`єктом свого злочинного посягання майно, яке б могло, знаходитись у приміщені салону краси за адресою: АДРЕСА_4 .

З метою таємного заволодіння майном, швидко зорієнтувавшись, ОСОБА_1 , таємно викрала із-за стійки рецепшину вищевказаного салону, гаманець червоного кольору, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який матеріальної цінності для потерпілої не становить, та в якому знаходилися банківські карти, технічний паспорт на автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , та грошові кошти у сумі 2000 гривень і 130 доларів США (курс долара США, що був встановлений НБУ станом на 08.09.2022 36,5686 грн. за 1 долар США), що становить 4623,9 гривень, тобто грошові кошти в загальному розмірі - 6623,9 гривень.

Далі разом із викраденим майном ОСОБА_1 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд.

В зв`язку з чим, потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдано матеріальний збиток на загальну суму 6623,9 грн.

22.09.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрювана не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме: протоколом огляду місця події, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду предмета, протоколом допиту свідків, протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка, протоколом огляду місця події, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого, протоколом огляду предмета, протоколом огляду відеозапису, протоколом допиту свідків, протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідків, іншими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрювану з інкримінованим їй злочином.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Наведені обставини щодо особи підозрюваного та тяжкість покарання, яке їй загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 ставиться необхідність запобігання переховування від органів досудового розслідування та суду.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи дані про особу підозрюваного, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну поведінку підозрюваної, враховуючи ті обставини, що підозрюваною ОСОБА_1 вчинено злочин під час воєнного стану, вчинення двох епізодів кримінального правопорушення, а також того, що адреса фактичного місця проживання підозрюваної не підтверджена доказами, доказів найму житлового приміщення чи права власності на об`єкт нерухомого майна суду не надано.

Також слідчий суддя враховує, ті обставини, що на разі обмеження прав та свобод людини, а саме зобов`язання не залишати житло під час можливих оголошень про повітряні тривоги на території м. Одеса наражає на ризик безпеки, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне застосування запобіжного заходу, пом`якшуючого умови обмеження прав та свободи людини.

Відповідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Отже в даному випадку більш м`яким запобіжним заходом ніж застосування запобіжного захожу вигляді домашнього арешту є застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, судді слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Відповідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, отже відповідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту та про необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави у мінімальному розмірі в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області Лаврищук О.В., погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси Третяк О.В., у кримінальному провадженні №0000985 від 08.09.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрювану ОСОБА_1 , провадження по справі №1-кс/522/5813/22.

Покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися за межі м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) докласти зусиль до пошуку роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: