УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000250 від 30.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

31 травня 2022 року старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 26.05.2022 достовірно не встановлена на даний час особа, перебуваючи у місті Львів, Львівської області, шляхом зловживання довірою, користуючись наданим їй у користування автомобілем марки «Opel Vivaro» р.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору розпорядилась ним шляхом продажу іншій особі, що мало місце у с. Острівок, Володимир - Волинського району, Волинської області, внаслідок чого завдала значної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 7500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 219375 гривень.

30 травня 2022 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 26.05.2022 до нього звернувся ОСОБА_6 та запропонував обмінятись автомобілями, на що він погодився, останній надав йому ключі запалювання, свідоцтво про реєстрацію та сам автомобіль марки «Opel Vivaro» р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в свою чергу передав ОСОБА_6 ключі запалювання, свідоцтва про реєстрації на два автомобілі, один з яких марки «Dacia Solenza» НОМЕР_2 інший «Audi 80» НОМЕР_3 . ОСОБА_6 забрав лише свідоцтва про реєстрацію та ключі запалювання на вказані авто, про те самі автомобілі мав забрати через деякий час і так по них і не повернувся.

29 травня 2022 року, в ході огляду місця події, було вилучено автомобіль марки «Opel Vivaro» НОМЕР_1 р.н. номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , який поміщено на тимчасове зберігання на території Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, що знаходиться по вул. Соборній, 6, м. Володимир.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником автомобіля марки «Opel Vivaro» НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, автомобіль марки «Opel Vivaro» НОМЕР_1 , вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий вважає, що вилучений автомобіль «Opel Vivaro» НОМЕР_1 має значення речових доказів, і тому сам по собі та в сукупності з іншими доказами може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 , власник вилученого автомобіля, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Проти задоволення клопотання не заперечував, але просив надати йому право користування вказаним автомобілем.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 29.05.2022 під час огляду місця події, власником якого є ОСОБА_4 , із забороною лише відчуження та розпорядження вказаним майном, оскільки заборона користування автомобілем може мати негативні наслідки для його власника у виді обмеження підприємницької діяльності.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000250 від 30.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , вилучений 29.05.2022 під час огляду місця події, власником якого є ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.
В іншій частині клопотання, відмовити.
Автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі кузова (рами) НОМЕР_4 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1