КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/9580/21 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1280/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
31 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «КК «Елада», ТОВ «ФК «Алурія», ТОВ «СЕО ЛАЙН» адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного сулу Київської області від 02 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
3.ноутбук марки DELL сірого кольору с/н H9JCJZ2
4.ноутбук марки «Dell» чорного кольору, с/н ВН2WCL2 із зарядним пристроєм;
5.ноутбук марки «Dell», чорного кольору, с/н 33sr1W2 з надписом 29-252 із зарядним пристроєм;
7.ноутбук марки «Acer», чорного кольору з написом 31/95m-mБ/ аr1, c/н NXVLNEU00z0411f2417600;
8.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , з надписом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
9.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, чорного кольору, без ІМЕІ;
10.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi модель M1901F7G, фіолетового кольору;
11.ваучер до сім карти мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_5 ;
12.флеш носій з надписом «Mibrand», сірого кольору;
13.упаковка від стартового пакету «Лайф»;
14.мобільний телефон марки «iPhone» золотистого кольору;
15.флеш носій синього кольору на 4 Гб;
16.банківська картка банку «Monobank» № НОМЕР_6 ;
17.банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ;
18.банківська картка банку Otpbank № НОМЕР_8 ;
19.мобільний телефон марки «Neon АІ» Інтертелеком, чорного кольору № А 1000060ЕОААЕА з сім картою мобільного оператора «Київстар». На телефоні мається напис НОМЕР_9 ;
20.мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору в чохлі чорного кольору;
21.16 аркушів із записами;
22.записник із записами на 43 аркушах;
23.записник із записами;
24.мобільний телефон марки iPhone 8+ білого кольору ІМЕІ НОМЕР_10 , 64 ГБ;
25.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 НОМЕР_11 , IMEI2 НОМЕР_12
26.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_13 , IМЕІ2 НОМЕР_14
27.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_15 , ІМЕІ2 НОМЕР_16
28.мобільний телефон марки MEIZU без IMEI, блакитного кольору;
29.мобільний телефон марки ZTE з надписом 61/AL 57 кол 1, чорного кольору;
30.мобільний телефон марки ZTE без ІМЕІ, синього кольору;
31.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору, без IMEI;
32.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
33.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
34.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, з наліпкою, без IMEI;
35.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
36.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI
37.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IMEI1 - НОМЕР_17 , ІМЕІ2 - НОМЕР_18 ;
38.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IМЕІ1 НОМЕР_19 , ІМЕІ2 НОМЕР_20 ;
39.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору без IMEI;
40.мобільний телефон марки Lenovo, золотистого кольору, без IMEI з написом 16/АС57 НОМЕР_21 ;
41.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору в чорному чохлі з написом 23/кол2;
43.мобільний телефон марки Nokia, чорного кольору, без ІМЕІ;
44.мобільний телефон марки Blackview, чорного кольору, без ІМЕІ;
45.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору ІМЕІ1 НОМЕР_23 , ІМЕІ2 - НОМЕР_24 ;
46.мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, з написом 48/АС57 кол 1;
47.мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору, без ІМЕІ, з написом «не работает»;
48.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
49.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
50.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору;
51.білий контейнер з мобільними сім-картами в кількості 5 штук;
52.мобільний телефон марки ZTE, чорного кольору;
53.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
54.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
55.мобільний телефон марки Мeizu, чорного кольору без ІМЕІ;
56.8 листів ознайомлення з посадовою інструкцією.
В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.
Роз`яснено, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
3.ноутбук марки DELL сірого кольору с/н H9JCJZ2
4.ноутбук марки «Dell» чорного кольору, с/н ВН2WCL2 із зарядним пристроєм;
5.ноутбук марки «Dell», чорного кольору, с/н 33sr1W2 з надписом 29-252 із зарядним пристроєм;
7.ноутбук марки «Acer», чорного кольору з написом 31/95m-mБ/ аr1, c/н NXVLNEU00z0411f2417600;
8.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , з надписом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
9.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, чорного кольору, без ІМЕІ;
10.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi модель M1901F7G, фіолетового кольору;
11.ваучер до сім карти мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_5 ;
12.флеш носій з надписом «Mibrand», сірого кольору;
13.упаковка від стартового пакету «Лайф»;
14.мобільний телефон марки «iPhone» золотистого кольору;
15.флеш носій синього кольору на 4 Гб;
16.банківська картка банку «Monobank» № НОМЕР_6 ;
17.банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ;
18.банківська картка банку Otpbank № НОМЕР_8 ;
19.мобільний телефон марки «Neon АІ» Інтертелеком, чорного кольору № А 1000060ЕОААЕА з сім картою мобільного оператора «Київстар». На телефоні мається напис НОМЕР_9 ;
20.мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору в чохлі чорного кольору;
21.16 аркушів із записами;
22.записник із записами на 43 аркушах;
23.записник із записами;
24.мобільний телефон марки iPhone 8+ білого кольору ІМЕІ НОМЕР_10 , 64 ГБ;
25.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 НОМЕР_11 , IMEI2 НОМЕР_12
26.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_13 , IМЕІ2 НОМЕР_14
27.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_15 , ІМЕІ2 НОМЕР_16
28.мобільний телефон марки MEIZU без IMEI, блакитного кольору;
29.мобільний телефон марки ZTE з надписом 61/AL 57 кол 1, чорного кольору;
30.мобільний телефон марки ZTE без ІМЕІ, синього кольору;
31.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору, без IMEI;
32.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
33.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
34.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, з наліпкою, без IMEI;
35.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
36.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI
37.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IMEI1 - НОМЕР_17 , ІМЕІ2 - НОМЕР_18 ;
38.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IМЕІ1 НОМЕР_19 , ІМЕІ2 НОМЕР_20 ;
39.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору без IMEI;
40.мобільний телефон марки Lenovo, золотистого кольору, без IMEI з написом 16/АС57 НОМЕР_21 ;
41.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору в чорному чохлі з написом 23/кол2;
43.мобільний телефон марки Nokia, чорного кольору, без ІМЕІ;
44.мобільний телефон марки Blackview, чорного кольору, без ІМЕІ;
45.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору ІМЕІ1 НОМЕР_23 , ІМЕІ2 - НОМЕР_24 ;
46.мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, з написом 48/АС57 кол 1;
47.мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору, без ІМЕІ, з написом «не работает»;
48.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
49.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
50.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору;
51.білий контейнер з мобільними сім-картами в кількості 5 штук;
52.мобільний телефон марки ZTE, чорного кольору;
53.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
54.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
55.мобільний телефон марки Мeizu, чорного кольору без ІМЕІ;
56.8 листів ознайомлення з посадовою інструкцією.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі нічого не вказано про поновлення прокурору пропущеного строку з огляду на те, що ухвала про повернення прокурору, була винесена ще 11 листопада 2021 року. Також в ухвалі зазначено, що прокурор звернувся із клопотанням після усунення недоліків але далі по тексту судом вказано, що повторно звернувся - слідчий. Слідчим суддею не дотримано вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 64-2 КПК України.
Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя в ухвалі не наводить жодного доводу, який би свідчив про те, що існують реальні підстави вважати, що майно буде приховуватись, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене.
Або ж існує сукупність підстав, чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманою неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна тощо.
Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що взагалі існує потреба у застосуванні арешту майна.
При цьому, судом при накладені арешту, також, не враховано, існування можливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Окрім того, арештовані речі (майно) не були зазначені в ухвалі суду про обшук від 02.11.2021, оскільки не є речами, що використовуються у протиправній діяльності та не є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення, не є вилученими з обігу.
В оскаржуваній ухвалі не вбачається посилань на відповідні докази, що підтверджують місцезнаходження та користування приміщенням та/або технікою, підприємством вказаним у фабулі кримінальної справи, за адресою проведення обшуку.
При цьому, всупереч ст. 9 КПК України, безпосередньо своє процесуальне рішення про вилучення зазначених речей слідчий жодним чином не мотивував. Зокрема, за наявності зауважень та заяв адвоката про належність приміщення та майна, що в ньому знаходиться іншому підприємству ніж визначено в ухвалі.
Зазначені факти підтверджують необ`єктивність та неповноту судового розгляду, в результаті чого слідчий суддя прийшов до невірних висновків, які не підтверджуються належними допустимим доказами. Судом не враховано відсутність спеціального правового статусу особи, на майно якої накладено арешт в рамках досудового розслідування. Не надано належну правову оцінку та не враховано, що арешт майна, може перешкоджати здійсненню нормальної господарської діяльності юридичної особи, майно якої арештовано. Слідчий не скористався своїм правом залучити спеціаліста з метою подальшого копіювання інформації з ЕІС, а заздалегідь мав намір вилучити все наявне майно для створення надмірного тиску та загрози на підприємство, що спричиняє значний вплив на нормальну діяльність підприємства.
Відсутні відомості, які б підтверджували, що в даному кримінальному провадженні якоюсь конкретною фізичною чи юридичною особою вчинено будь-який злочин, і причетність до такого злочину службових осіб чи представників ТОВ «Колекторська компанія «ЕЛАДА».
Таким чином, арештоване слідчим суддею майно не містить на собі жодних ознак, притаманних речовим доказам, не стосується предмету доказування у кримінальному провадженні та не є набутим кримінально-протиправним шляхом.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення про розгляд власника майна та його представника, про оскаржувану ухвалу стало відомо 18.01.2022.
В судове засідання представник ТОВ «КК «Елада», ТОВ «ФК «Алурія», ТОВ «СЕО ЛАЙН» адвокат ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином.
В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власників майна. Представник власників майна зазначив, що товариства вперше дізналися про накладення арешту на вище зазначене майно та наявність оскаржуваної ухвали 18.01.2022, іншої інформації матеріали справи не містять, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання представника власників майна про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного сулу Київської області від 02 грудня 2021 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з серпня 2021 року по жовтень 2021 року особи, які називалися представниками ТОВ «Колекторська компанія «ЕЛАДА», надсилали ОСОБА_8 у додатку «Viber» зображення, яке містило погрози її життю та здоров`ю, примушуючи її до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме до сплати заборгованості по договору кредитування, а також надіслали їй порнографічне зображення статевого акту чоловіка й жінки, комбіноване з її реальним фотознімком, погрожуючи розповсюдити даний знімок серед її знайомих та учнів школи, де вона працює, у разі невиплати ОСОБА_8 боргових зобов`язань.
04.11.2021 слідчим слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 призначено проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, предметом якої є комп`ютерна техніка та мобільні телефони, вилучені в ході зазначеного обшуку, з метою виявлення розміщених на носіях інформації у вилучених об`єктах переписки у мобільних додатках, зображень, які надсилалися іншим абонентам та можуть містити погрози або контент порнографічного характеру, програмні застосунки для обробки зображень та їх компіляції, текстові документи, в яких міститься слова «Юхно», «Світлана», «Гаріївна», «борг», «боргове зобов`язання» «кредит» тощо.
Дане клопотання було направлено 26.11.2021 поштовим відправленням через Укрпошту Експрес відповідно до накладної на конверті /т. 1 а.с. 80/.
3.ноутбук марки DELL сірого кольору с/н H9JCJZ2
4.ноутбук марки «Dell» чорного кольору, с/н ВН2WCL2 із зарядним пристроєм;
5.ноутбук марки «Dell», чорного кольору, с/н 33sr1W2 з надписом 29-252 із зарядним пристроєм;
7.ноутбук марки «Acer», чорного кольору з написом 31/95m-mБ/ аr1, c/н NXVLNEU00z0411f2417600;
8.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , з надписом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
9.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, чорного кольору, без ІМЕІ;
10.мобільний телефон марки Xiaomi Redmi модель M1901F7G, фіолетового кольору;
11.ваучер до сім карти мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_5 ;
12.флеш носій з надписом «Mibrand», сірого кольору;
13.упаковка від стартового пакету «Лайф»;
14.мобільний телефон марки «iPhone» золотистого кольору;
15.флеш носій синього кольору на 4 Гб;
16.банківська картка банку «Monobank» № НОМЕР_6 ;
17.банківська карта банку «Приватбанк» № НОМЕР_7 ;
18.банківська картка банку Otpbank № НОМЕР_8 ;
19.мобільний телефон марки «Neon АІ» Інтертелеком, чорного кольору № А 1000060ЕОААЕА з сім картою мобільного оператора «Київстар». На телефоні мається напис НОМЕР_9 ;
20.мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору в чохлі чорного кольору;
21.16 аркушів із записами;
22.записник із записами на 43 аркушах;
23.записник із записами;
24.мобільний телефон марки iPhone 8+ білого кольору ІМЕІ НОМЕР_10 , 64 ГБ;
25.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 НОМЕР_11 , IMEI2 НОМЕР_12
26.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_13 , IМЕІ2 НОМЕР_14
27.мобільний телефон марки HUAWEI IMEI1 - НОМЕР_15 , ІМЕІ2 НОМЕР_16
28.мобільний телефон марки MEIZU без IMEI, блакитного кольору;
29.мобільний телефон марки ZTE з надписом 61/AL 57 кол 1, чорного кольору;
30.мобільний телефон марки ZTE без ІМЕІ, синього кольору;
31.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору, без IMEI;
32.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
33.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
34.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, з наліпкою, без IMEI;
35.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI;
36.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без IMEI
37.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IMEI1 - НОМЕР_17 , ІМЕІ2 - НОМЕР_18 ;
38.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, IМЕІ1 НОМЕР_19 , ІМЕІ2 НОМЕР_20 ;
39.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору без IMEI;
40.мобільний телефон марки Lenovo, золотистого кольору, без IMEI з написом 16/АС57 НОМЕР_21 ;
41.мобільний телефон марки HUAWEI, чорного кольору в чорному чохлі з написом 23/кол2;
43.мобільний телефон марки Nokia, чорного кольору, без ІМЕІ;
44.мобільний телефон марки Blackview, чорного кольору, без ІМЕІ;
45.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору ІМЕІ1 НОМЕР_23 , ІМЕІ2 - НОМЕР_24 ;
46.мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, з написом 48/АС57 кол 1;
47.мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору, без ІМЕІ, з написом «не работает»;
48.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
49.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, без ІМЕІ;
50.мобільний телефон марки ZTE, синього кольору;
51.білий контейнер з мобільними сім-картами в кількості 5 штук;
52.мобільний телефон марки ZTE, чорного кольору;
53.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
54.мобільний телефон марки HUAWEI, зеленого кольору, без ІМЕІ;
55.мобільний телефон марки Мeizu, чорного кольору без ІМЕІ;
56.8 листів ознайомлення з посадовою інструкцією.
В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ту обставину, що виявлені та вилучені речі та документи були визнані речовими доказами. Наслідки накладення арешту на майно, тому вважав за необхідне задовольнити клопотання прокурора, з урахуванням уточнень в редакції від 20 грудня 2021 року, оскільки це є необхідним для подальшого проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи у даному кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 301 КК України (ввезення в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру з метою збуту чи розповсюдження або їх виготовлення, зберігання, перевезення чи інше переміщення з тією самою метою., або їх збут чи розповсюдження, а також примушування до участі в їх створенні) та 2 статті 355 КК України (примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або із погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна).
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно можливо може бути майном, яке могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта на те, що в оскаржуваній ухвалі нічого не вказано про поновлення прокурору пропущеного строку з огляду на те, що ухвала про повернення прокурору, була винесена ще 11 листопада 2021 року. Також в ухвалі зазначено, що прокурор звернувся із клопотанням після усунення недоліків але далі по тексту судом вказано, що повторно звернувся - слідчий. Слідчий суддею не дотримано вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 64-2 КПК України є безпідставними, виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя встановив, що попереднє клопотання прокурора про накладення арешту, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року було повернуто на доопрацювання. Повторно прокурор звернувся з клопотанням 26 листопада 2021 року направивши його засобами поштового зв`язку, що в межах 72 годин, які встановлені після повернення клопотання, оскільки саме клопотання прокурор отримав лише 25 листопада 2021 року.
Однак дійсно в оскаржуваній ухвалі, слідчий суддя зазначає, що з клопотанням звернувся слідчий, проте дана обставина не відповідає матеріалам справи, а тому на думку колегії суддів зазначений недолік є опискою, яку можна усунути в порядку ст. 379 КПК України.
Із зазначеного не вбачаться, що слідчим суддею не дотримано вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 64-2 КПК України.
Твердження апелянта, що арештовані речі (майно) не були зазначені в ухвалі суду про обшук від 02.11.2021, оскільки не є речами, що використовуються у протиправній діяльності та не є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення, не є вилученими з обігу є передчасними.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно абзацу 3 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Як вбачається з матеріалів клопотання 04.11.2021 слідчим слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 призначено проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, предметом якої є комп`ютерна техніка та мобільні телефони, вилучені в ході зазначеного вище обшуку, з метою виявлення розміщених на носіях інформації у вилучених об`єктах переписки у мобільних додатках, зображень, які надсилалися іншим абонентам та можуть містити погрози або контент порнографічного характеру, програмні застосунки для обробки зображень та їх компіляції, текстові документи, в яких міститься слова «Юхно», «Світлана», «Гаріївна», «борг», «боргове зобов`язання» «кредит» тощо.
При цьому, згідно із ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Поновити представнику ТОВ «КК «Елада», ТОВ «ФК «Алурія», ТОВ «СЕО ЛАЙН» адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного сулу Київської області від 02 грудня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного сулу Київської області від 02 грудня 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «КК «Елада», ТОВ «ФК «Алурія», ТОВ «СЕО ЛАЙН» адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4