Справа № 521/6720/22
Номер провадження:1-в/521/427/22
У Х В А Л А
24 червня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника колонії - ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з установою виконання покарань ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», розглянувши клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Великозименове Великомихайлівського району Одеської області, має середню освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

1) 14.02.2010 Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) засуджений 19.04.2017 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України до 7 років 06 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)»,

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 , що відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 і захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання, просили задовольнити. При цьому стороною захисту зазначено, що засуджений виправився, має задовільну поведінку, отримав кілька заохочень.

Прокурор вважала клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на її думку, не довів своє виправлення, має кілька стягнень, які хоча і визнаються погашеними, але характеризують засудженого. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням без дотримання строку, визначеного ч. 7 ст. 154 КВК України.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває основне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 19.04.2017 року, яким засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України. Початок строку покарання 23.07.2016 року, кінець строку - 26.03.2023 року. При цьому період попереднього ув`язнення з 23.07.2016 року до набрання вироком законної сили 19.05.2017 року зарахований до строку покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає підставу звертатися до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, раніше ОСОБА_4 вже звертався до суду з аналогічним клопотанням і ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду Одеської області від 23.09.2021 року, було відмовлено у його задоволенні.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КВК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не дотримавшись встановленого законом порядку, тобто передчасно.

Крім того, судом враховується поведінка засудженого ОСОБА_4 під час відбування покарання.

Так, ч.ч. 1 та 2 ст. 81 КК України визначено: до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню зверненню з відповідним клопотанням, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» участі у благоустрою установи та відділення не приймає, однак був працевлаштований на виробництві установи. Характеризується посередньо. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, намагається утримувати у чистоті спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія» шляхом навчання та отримання виробничих спеціальностей електрозварювальника та слюсаря з ремонту сільгоспмашин. Разом з тим, не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність.

Відповідно з наданою довідкою ОСОБА_4 під час перебування в установі мав 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці 31.01.2020, 30.04.2021, 31.01.2022 років. Однак, він мав 4 стягнення у 2017, 2018, 2019 та 2020 роках, які на цей час вважаються погашеними. Всі стягнення у вигляді догани та суворої догани накладалися за зберігання заборонених предметів (саморобна електрична спіраль, 0,5 л. бражної закваски, мобільний телефон, зарядний пристрій до мобільного телефону).

Раніше ОСОБА_4 у 2010 році вже засуджувався за вчинення тяжкого злочину, відбував покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та через нетривалий час після звільнення 23.07.2016 року (відповідно до вироку суду) знов, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив тяжкий умисний злочин проти життя особи, після чого був засуджений і наразі відбуває покарання.

З огляду на викладені обставини, суд вважає твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення, такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Зазначені у характеристиці позитивні якості засудженого дотримується ввічливого ставлення до персоналу, дбайливо ставиться до майна, виконує роботи із самообслуговування, підтримує родинні стосунки з рідними характеризують його ставлення до оточуючих, але не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст.ст. 50, 81 КК України.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Той факт, що за весь час відбування покарання (початок строку покарання з 23.07.2016 року), тобто майже за 6 років, ОСОБА_4 має всього 3 заохочення, але в той же час мав 4 стягнення (які хоча і погашені, але характеризують засудженого), на думку суду не може бути безумовною підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За даних обставин, а також враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (вчиненого через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі), попередню непогашену судимість за вчинення злочину, фактичне скорочення строку покарання за рахунок зарахування строку попереднього ув`язнення за формулою «день за два», суд вважає, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.04.2017 року, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1