КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняМельник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 червня 2022 року, апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рояківка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участі: прокурора підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, строком до 12 липня 2022 року включно,та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необгрунтованною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, окрім того будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності підозрюваний належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Слідчим суддею, всупереч вимогам ст. 178 КПК України проігноровано вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому йому злочині, відсутність міцних соціальних зв`язків, особу підозрюваного, який раніше судимий, неодружений, не має постійного місця проживання, місця роботи.

Також прокурор, звертає увагу, на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апелянт вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою до підозрюваного не зможе забезпечити запобігання перелічених у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001092, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
10 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
12 травня 2022 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 08 липня 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді від 12 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, строком до 12 липня 2022 року включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, та вважав наявними всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше судимий, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для запобігання ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримані.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення. Тобто висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є передчасним

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Крім того, колегія суддів враховує, що у судове засідання апеляційної інстанції 25 травня 2022 року підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про час та дату апеляційного розгляду не з`явився, у зв`язку із чим колегією суддів постановлено ухвалу про накладення грошового стягнення на підозрюваного за невиконання ним процесуальних обов`язків.
Разом з тим, прокурором під час розгляду апеляційної скарги долучено копію витягу з ЄРДР від 16 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001136, з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та після застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вчинив нове кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України
Колегія суддів дійшла до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з урахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави колегія суддів, враховує дані про особу ОСОБА_6 його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням та вимогам КПК України.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, строком до 12 липня 2022 року включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 липня 2022 року включно.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взяти -під варту у залі суду.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: UA 1082186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 08 липня 2022 року включно.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному положення ст. 182 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10

Єдиний унікальний № 761/8298/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/2152/2022 Доповідач ОСОБА_12

Категорія ст.181 КПК України