Справа № 164/1034/21
П/с 1-кп/164/47/2022
Категорія: 411100000
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 від 5 травня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 20 листопада 1997 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 142 КК, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 5 квітня 2001 року апеляційним судом Волинської області за ч. 1 ст. 187 КК України на 2 роки позбавлення волі; 30 березня 2006 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 15 лютого 2012 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 квітня 2012 року вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 20 листопада 2020 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 КК, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, покарання не відбув, запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 23 лютого 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, перебуваючи в будинку, що по АДРЕСА_3 , переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон „Samsung Galaxy J4, вартістю 1672 гривень 33 копійки, кавоварку „Hilton КА 5415, вартістю 126 гривень 67 копійок, електродриль „Темп ДЗУ 950, вартістю 875 гривень 16 копійок, газовий балон з пальником, вартістю 139 гривень 50 копійок, які належали ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2813 гривень 66 копійок.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна на загальну суму 2813 гривень 66 копійок, що належало ОСОБА_6 , повторно.

Під час досудового розслідування 29 липня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, що відповідає вимогам ст. 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також розміру майнової шкоди, завданої потерпілій, на загальну суму 2813 гривень 66 копійок, яка була повністю відшкодована ОСОБА_6 на момент укладення угоди. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 3 роки позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29 липня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000093 від 5 травня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року - 3 (три) місяці позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 1 серпня 2022 року.

Речові докази: мобільний телефон „Samsung Galaxy J4, страховий поліс на вказаний мобільний телефон -передати власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1029 (одна тисяча двадцять дев?ять) гривень 72 копійки судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи, 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи, а всього судові витрати на загальну суму 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1