Справа № 185/6332/22
Провадження № 1-кс/185/1352/22
У Х В А Л А
19 серпня 2022 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за ч. 4 ст. 152 КК України №0000513 від 15.08.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотанням прокурор порушує питання про накладення арешту шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на зразки крові, відібрані у підозрюваного ОСОБА_4 , 16.08.2022 року у період часу з 11.00 по 11.15 год. в приміщенні КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання».

З клопотання вбачається, що в провадженні до Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000513 від 15.08.2022 зач.4 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до ВП №1 Ізюмського РУП ГУЖІ в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 15.08.2022 року близько 14.30 в с.Мечибилове Барвінківської місцевої територіальної громади Ізюмського району по вул. Центральна військовослужбовець - солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , скоїв насильницькі дії сексуального характеру - зґвалтування малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.08.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

На підставі постанови начальника Чугуївського відділу Харківської

спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 15.08.2022. в приміщенні КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» 16.08.2022 року з період часу з 11.00. по 11.15 год в ході відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_6 були відібрані зразки крові.

Постановою слідчого відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_7 , від 18.08.2022 вказані біологічні зразки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000513 від 15.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій клопотання підтримав, просив розглянути без його участі.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді? ? або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України. Речі в правовому розумінні відрізняються від інших об`єктів матеріального світу здатністю задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями.
Зразки крові, як матеріальні об`єкти, є речовими доказами, але вони не мають споживчої цінності й у зв`язку із цим не можуть бути визначені як речі. Отже, визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ, а лише вказує на його речове походження.
Речові докази, які не містять сукупності вищенаведених ознак мають вилучатись та зберігатись в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, у суворій відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Що ж стосується вимоги прокурора щодо визначення місця зберігання даних речових доказів, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді.

Із зазначеного можна зробити висновок, що під час досудового розслідування зберігання речових доказів, наданих стороні обвинувачення, покладається на зазначену сторону, а відтак, оскільки діючим законодавством не передбачено звернення слідчого чи прокурора до слідчого судді з клопотанням про визначення місця зберігання речового доказу, правові підстави для задоволення клопотання в цій частині відсутні.

Таким чином, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173,174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за ч. 4 ст. 152 КК України №0000513 від 15.08.2022 року - відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді? ?під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, підозрюваним, обвинуваченим, третіми особами, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали, та виконується негайно слідчим.

Слідчий суддя: ОСОБА_1