ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1166/22 Справа № 180/620/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року у кримінальному провадженні за № 0000116, 000232 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 307 КК України, -
за участю:
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених за наступних обставин.
ОСОБА_7 у невстановлений час та місці у невстановленого джерела, придбав самозарядний пістолет виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета моделі «STALKER 914-UK», шість патронів, які є бойовими припасами, виготовленими саморобним способом та чотири детонатори типу ЕД-КЗ промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями, та у невстановлений час переніс до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 де зберігав до 09.01.2020 року, які були виявленні та вилучені під час санкціонованого обшуку.
Крім того, ОСОБА_7 у невстановлений час та місці у невстановленого джерела, діючи умисно, придбав кристалічні речовии, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною масою 0,5127 г, фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масами 0,9653 г, 0,9397 г, 0,9460 г, 0,9609 г та подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 2,0521 г, які є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено загальною масою 5,3074 г, які переніс до до свого місця мешканняза адресою: АДРЕСА_1 де зберігав до 09.01.2020 року, які були виявлені і вилучені під час обшуку.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлений час, місці та спосіб, придбав особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг якої заборонено та обмежено, а саме не менше 42 однакових сліп-пакетів зі схожими за зовнішніми ознаками кристалічними речовинами, що містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 1,2971 г, не менше ніж 1 сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - смолою канабісу, масою 0,5347 г, та не менше ніж 1 сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабісом, масою 0,6122 г., які зберігав з метою збуту за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 до 03.03.2020 року, тобто до моменту проведення працівниками Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області обшуку в рамках кримінального провадження №0000116 за ч.1 ст. 309 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не допитав свідків обвинувачення, зокрема понятих, які брали участь під час проведення обшуків, що порушило положення ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та потягло несправедливість судового розгляду в цілому. Зазначає, що ОСОБА_7 в судовому засіданні від 26.01.2022 року відмовився від допиту вказаних свідків, проте така відмова не супроводжувалась мінімальними гарантіями.
Захисник також зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази в підтвердження мети збуту наркотичних та психотропних речовин, а суд у вироку не навів належних мотивів з яких він виходив для встановлення такої мети. Посилається на відсутність молекулярно-генетичної експертизи ДНК для встановлення зв`язку ОСОБА_7 з вибуховими пристроями, пістолетом та пустими і заповненими метамфетаміном сліп-пакетами. Посилається на розбіжності в кольорах психотропних речовин, які були вилучені в січні та березні 2020 року, що підтверджує твердження обвинуваченого про підкидання йому цих речовин.
Також захисник зазначає, що ОСОБА_7 визнав, що наркотична речовина у вигляді подрібненого канабісу та смол канабісу, належить йому, які він зберігав для власного вживання, проте суд розцінив такі показання, як часткове визнання винуватості за ч. 2 ст. 307 КК України, проте не побачив склад правопорушення за ст. 309 КК України.
Захисник також зауважує, що суд не дав належну оцінку твердженням обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів введення досудового розслідування, не перевірив і не дочекався результатів офіційного розслідування за скаргами обвинуваченого з цих питань і не навівши належних мотивів, ухвалив оскаржений вирок.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника вважав вирок суду законним і обґрунтованим і просив залишити скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.

Обвинувачений до суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, його участь в апеляційному провадженні не є обов`язковою, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснений без його участі, але в присутності його захисника.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, перевіривши висновки суду першої інстанції, докази, які суд поклав в основу вироку на підтвердження встановлених ним фактичних обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що такі доводи є непереконливими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а вирок суду є законним, обґрунтованим та ухваленим у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в його вчиненні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку.

Зокрема, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд правильно поклав в основу вироку показання свідка ОСОБА_9 , який брав участь як понятий під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 03.03.2020 року та підтвердив, що у кімнаті під телевізором, у комоді знайшли пакети з білою речовиною, у кількості більше тридцяти штук, потім ще на кухні знайшли в пакеті зелену речовину канабіс, який знаходився у кухонному кутку. Обвинувачений сказав, що зелена речовина була його, бо він перебуває на обліку, а сліп-пакети йому підкинули.
Відповідно до протоколу обшуку від 09 січня 2020 року та відеофіксації цієї слідчої дії, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку ОСОБА_7 добровільно видав 24 сліп-пакетів з кристалічною речовиною зі специфічним запахом, 5 сліп-пакетів з речовиною зеленого кольору, рослинного походження зі специфічним запахом, 4 предмети схожі на запали, предмет схожий на пістолет, марки «STALKER 914-UK» « НОМЕР_1 », магазин до нього та 6 набоїв до нього, та записну книжку, які за результатами обшуку вилучені (т. 2 а.к.п. 38-41).
Згідно з висновку судової вибухово-технічної експертизи № 19/104-11/1/19 від 29 січня 2020 року, відповідно до якого, предмети вилучені, 09.01.2020 року, в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого являються чотирма електродетонаторами типу ЕД-КЗ промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв. Надані чотири електродетонатори типу ЕД-КЗ придатні до використання за цільовим призначенням, до ініціювання вибуху (т. 2 а.к.п. 44-52).

Вилучений за місцем мешкання ОСОБА_7 предмет схожий на пістолет є короткоствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю, а предмети схожі на патрони в кількості 6 шт. є бойовими припасами, виготовленими саморобним способом, придатні до стрільби з переробленого стартового пістолета «STALKER 914-UK» № НОМЕР_1 , що наданий на дослідження (висновок судової експертизи зброї №19/104-7/1/54 від 22 січня 2020 року, т. 2 а.к.п 55-61).

Як слідує з висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/243 від 24 лютого 2020 року, відповідно якого, надані на експертизу 13.01.2020 кристалічні речовини вилучені 09.01.2020, в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масами відповідно 0,0822 г, 0,0911 г, 0,0901 г, 0,0901 г, 0,0135 г, 0,0168 г, 0,0159 г, 0,0154 г, 0,0165 г, 0,0144 г, 0,0158 г, 0,0153 г, 0,0169 г, 0,0187 г. Фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масами 0,9653 г, 0,9397 г, 0,9460 г, 0,9609 г, подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 2,0521 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 0,8758 г, 0,8475 г, 0,8503 г, 0,8606 г, 1,8732 г (т. 2 а.к.п. 63-69).

Відповідно до протоколу обшуку від 03 березня 2020 року та відеозапису його проведення, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: 41 сліп-пакет із сухою кристалічною речовиною білого кольору зовні схожу на психотропну речовину амфетамін, які упаковано до спецпакету 7212972, 1 сліп-пакет із сухою кристалічною речовиною білого кольору зовні схожу на психотропну речовину амфетамін, який упаковано до спецпакету 7213019, 117 порожніх сліп-пакетів, які поміщено до спецпакету 7212968, 1 сліп-пакет із сухою речовиною зеленого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб канабіс, який упаковано до спецпакету 7212970, 1 сліп-пакет із гранульованою смоло-подібною речовиною чорного кольору, який упаковано до спецпакету 7212971, дві частини пластикових пляшок на поверхні яких знаходиться смоло-подібна речовина, які упаковано до спецпакету 7129433 (т.2 а.к.п. 87-91).

Надані на експертизу 05.03.2020 року кристалічні речовини білого кольору, вилучені під час обшуку від 03.03.2020 року містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою метамфетаміну відповідно 0,0182 г, 0,0207 г, 0,0282 г, 0,0271 г, 0,0189 г, 0,0276 г, 0,0296 г, 0,0250 г, 0,0332 г, 0,0255 г, 0,0279 г, 0,0278 г, 0,0297 г, 0,0239 г, 0,0248 г, 0,0224 г, 0,0267г, АДРЕСА_3 0,0256 г, 0,0246 г, 0,0231 г, 0,2626 г. Речовина темно-коричневого кольору, у вигляді грудочок неправильної форми, масою 0,5837 г - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - смолою канабісу. Маса смоли канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 0,5347 г. Подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,6713 г - є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,6122 г. На внутрішніх поверхнях двох фрагментів полімерних пляшок (верхні частини) - виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на висушену речовину) відповідно становить 0,0032 г, 0,0016 г (висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/1212 від 23 березня 2020 року т. 2 а.к.п. 94-100).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 на фотознімку під № 2 впізнає ОСОБА_7 , який у червні та вересні 2019 року здійснював продаж психотропної речовини її знайомим на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 2 а.к.п 101-103).

Усупереч твердженням у поданій апеляційній скарзі місцевий суд, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм належну та мотивовану оцінку в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування в межах пред`явленого обвинувачення й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Переконливих та достатніх доводів, які би ставили під сумнів додержання судом приписів статей 84, 91, 94 КПК України, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Обставин, які б свідчили про неповноту судового розгляду, яка б не могла бути усунута в апеляційному суді та яка б вплинула на кінцеве судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Аргументи сторони захисту про неповноту судового розгляду зводяться до того, що суд першої інстанції не допитав свідків обвинувачення, зокрема понятих, які брали участь під час проведення обшуків та інших свідків, які начебто стверджували про придбання у ОСОБА_7 наркотичних і психотропних речовин, що порушило положення ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та потягло несправедливість судового розгляду в цілому, а заперечення ОСОБА_7 в судовому засіданні від 26.01.2022 року від допиту вказаних свідків не супроводжувалась мінімальними гарантіями, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.
В судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_9 , який брав участь як понятий під час проведення обшуку від 03.03.2020 року. Під час проведення обшуку застосовувалась відеофіксація на якій зафіксовано, що обшук проведений за участі двох понятих, а також зафіксовані хід обшуку та його результати.
Правильність викладення у вироку змісту цих доказів, перевірені апеляційним судом і не встановлено викривлення або спотворення їх змісту. Відеозапис обшуку є більш інформативним, ніж показання як свідка іншого понятого ОСОБА_13 , враховуючи сплив значного часу з дня проведення обшуку.
Під час судового розгляду також був досліджений і відеозапис обшуку, який проводився 09.01.2020 року.
Питання виклику і допиту свідків про які зазначає захисник у скарзі неодноразово вирішувалось судом першої інстанції за клопотанням прокурора і суд обґрунтовано відмовив в його задоволенні, оскільки прокурор не зміг забезпечити їх явку протягом з квітня 2020 року по січень 2022 року.
Крім того, в судовому засіданні від 26.01.2022 року обвинувачений та захисник заперечували проти виклику і допиту таких свідків і колегія суддів, вважає, що така відмова обвинуваченого супроводжувалась мінімальними гарантіями, оскільки він був забезпечений захисником, який брав участь у цьому судовому засіданні і також заперечував проти допиту цих свідків (технічна фіксація судового засідання від 26.01.2022 час 17:27-20:00).
Інші свідки про які зазначав прокурор в клопотанні та на показання яких посилався слідчий в клопотаннях про надання дозволу на обшук та про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 2 а.к.п. 124-133), зокрема свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 могли б надати пояснення щодо обставин придбання у ОСОБА_7 наркотичних засобів та психотропних речовин, проте такі обставини знаходяться поза межами доказування у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 не обвинувачується у збуті наркотичних та психотропних речовин.
Таким чином, за обставин коли обшук проводився із застосуванням технічних засобів відеофіксації слідчої дії і відеозапис досліджений судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку про неповноту судового розгляду через не допит всіх понятих, які брали участь в цій слідчій дії.
Посилання захисника на відсутність молекулярно-генетичної експертизи ДНК для встановлення зв`язку ОСОБА_7 з вибуховими пристроями, пістолетом та пустими і заповненими метамфетаміном сліп-пакетами, не свідчать про неповноту судового розгляду, оскільки, які слідчі дії необхідно провести у кримінальному провадженні визначає сторона обвинувачення, а сторона захисту з клопотаннями про проведення таких слідчих дій не зверталась.
Крім того, приналежність ОСОБА_7 порожніх сліп-пакетів в кількості 117 штук визнається самим обвинуваченим.
Доводи захисника на розбіжності в кольорах психотропних речовин, які були вилучені в січні та березні 2020 року, що підтверджує твердження обвинуваченого про підкидання йому цих речовин, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у кримінальному провадженні було проведено два обшуки від 09.01.2020 та від 03.03.2020 під час яких вилучені психотропні речовини, тобто ці слідчі дії були проведені в різний період часу, чим може пояснюватись, що речовини могли бути придбані ОСОБА_7 в різний час, тому вони є неідентичними за кольором, концентрацією психотропної речовини тощо.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Проте захисник не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про призначення молекулярно-генетичної експертизи ДНК для встановлення зв`язку ОСОБА_7 з вибуховими пристроями, пістолетом та пустими і заповненими метамфетаміном сліп-пакетами. Не ставив питання захисник і перед апеляційним судом про виклик і допит вказаних свідків, які, на його думку, безпідставно не допитані судом першої інстанції, а також не наводить в своїй апеляційній скарзі аргументів про таку неповноту судового розгляду, яка не могла б бути усунута в суді апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі захисник зазначав про не перевірку судом першої інстанції тверджень обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування, що за твердженням захисту потягло неповноту судового розгляду.
Перевіривши такі доводи захисту, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими і розцінює, як такі, що не можуть бути підставою для скасування вироку суду, виходячи з наступного.
Оцінюючи такі твердження захисту апеляційний суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ККС ВС від 15 лютого 2021 року у справі № 344/2995/15-к, відповідно до якої, Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 87 КПК України докази, отримані внаслідок застосування катувань, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, є недопустимими.
У контексті допустимості відомостей, отриманих від особи, яка заявляє про застосування поганого поводження з боку представників держави, слід враховувати підходи ЄСПЛ, який зазначає, що небезпідставна заява про таке поводження вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.
Водночас, Суд вказує, що відповідно до статті 3 Конвенції для того, аби в компетентних органів виник обов`язок провести розслідування, заява про погане поводження має бути «небезпідставною».
Особа, яка робить таку заяву, має повідомити фактичні обставини поводження з нею і надати їм певне підтвердження або, якщо це неможливо з об`єктивних причин, інформацію, яка дасть можливість її перевірити і отримати підтвердження заяви. Хоча на заявника не може покладатися надмірний тягар обґрунтування заяви, однак він має надати інформацію, яка хоча б prima facie давала підстави для висновку про те, що погане поводження могло мати місце.
За відсутності будь-якої інформації, яка піддається перевірці, заява про погане поводження не може бути визнана «небезпідставною» і, таким чином, не створює обов`язку щодо її розслідування.
В суді першої інстанції ОСОБА_7 зазначав, що 09 січня 2020 року він перебував за місцем мешкання своєї дружини. Постукали в двері, він виглянув у вічко, однак воно було закрите. Він відкрив двері і його одразу почали виштовхувати у коридор, один з працівників поліції вдарив його в область грудної клітини. Він попросив більше так не робити і вони зайшли до квартири.
В той же час, під час проведення обшуку, який проводився за участі двох понятих, ОСОБА_7 не заявляв про будь-які зауваження, не висловлював заперечення з приводу слідчої дії і відеозаписом не зафіксовано його погане самопочуття або інші сліди застосування до нього недозволених методів.
Крім того, за показаннями самого ОСОБА_7 він може «вспилити» та здійснювати фізичний супротив працівникам поліції. Така його поведінка підтверджується і відеозаписом другого обшуку від 03.03.2020 року де він відкрито погрожував працівниками поліції фізичною розправою над ними і виявляв агресію і погрози стосовно останніх.
Показання ОСОБА_7 про те, що працівники поліції заставили його взяти в руки пістолет, вибухові пристрої та наркотичні речовини, є нелогічними, оскільки по-перше спростовуються його ж показаннями під час обшуку від 09.01.2020 року, а по-друге, в такому б разі працівники поліції, знали б що на цих речовинах є його відбитки пальців і проводили б дактилоскопічні дослідження.
Твердження ОСОБА_7 , що наркотичні речовини йому підкинули працівники поліції, спростовується й тим, що сліп-пакети з наркотичною та психотропною речовиною та порожні сліп-пакети, які ОСОБА_7 визнавав, що вони належать йому, є ідентичними, що виключає можливість підкидання працівниками поліції речовин в таких же самих пакетах, як і ті, що були у нього вдома.
В межах апеляційного перегляду, колегією суддів перевірені доводи захисту, що ОСОБА_7 підкинули наркотичні та психотропні речовини, а саме під час обшуку 03.03.2020 року і колегія суддів зауважує, що психотропні речовини, вилучені за обставин, що унеможливлюють їх підкидання, оскільки в кімнаті, де їх знайшов слідчий постійно перебував або сам ОСОБА_7 або його дружина. Також перебіг слідчої дії безпосередньо фіксувався на відеозапис.
Сторона захисту зверталась зі скаргою 27.03.2020 року до прокурора на дії слідчого (т. 2 а.к.п. 184-186), проте акцентувала увагу не на застосування насильства зі сторони працівників поліції, а на незаконності та порядку проведення обшуку та відсутності доказів для подальшого досудового розслідування.
Суду апеляційної інстанції не надано відомостей, що захист оскаржував бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР або, як ініціатор розслідування, звертався з клопотаннями про проведення слідчих дій. Апеляційному суду не надано й відомостей про результати чи проводилось службове розслідування за заявою ОСОБА_7 , тобто з березня 2020 року сторона захисту не цікавилась подальшою долею проваджень за заявами ОСОБА_7 і не зверталась до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про витребування таких відомостей.
Сторона захисту не наводить доводів і таких обставин не встановлено з матеріалів кримінального провадження, що стверджувальне обвинуваченим нанесення йому одного удару в груди (згідно зі скаргою прокурору, в живіт) вплинуло на достовірність та належність доказів, які були отримані в результаті обшуку від 09.01.2020 року. Також обвинувачений не надавав пояснень, що в результаті вказаних ним незаконних дій працівників поліції, він надавав якісь показання за допомогою яких в подальшому орган досудового розслідування отримав якісь докази.
За таких обставин апеляційний суд не може вважати, що ОСОБА_7 достатньою мірою обґрунтував свою заяву про погане поводження з ним, щоб вважати її «небезпідставною», а відповідно і вживати певні заходи реагування та перевірки або дійти висновку, що відомості про які він зазначає, вплинули на об`єм доказової бази.
Із матеріалів кримінального провадження, журналу судового розгляду та його звукозапису, вбачається, що суд повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, вирішив у відповідності до закону клопотання сторін, належним чином перевірив версію сторони захисту і виклав переконливі мотиви в її спростування, які ґрунтуються на досліджених доказах, яким дав належну правову оцінку, в тому числі й тим, які сторона захисту вважала недопустимими.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази в підтвердження мети збуту наркотичних та психотропних речовин, а суд у вироку не навів належних мотивів з яких він виходив для встановлення такої мети.
З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції не може погодитись з огляду на наступне.
На підтвердження умислу у обвинуваченого на збут наркотичних засобів та психотропних речовин апеляційний суд зважає на сукупність різного роду наркотичних засобів (шишки канабісу, смоли, перетертий канабіс), велика кількість психотропної речовини, їх значний розмір, спосіб і кількість упакування та розфасування, методи приховування, а саме їх приховування в різних квартирах, а також наявність блокноту з чорновими записами, який був вилучений під час обшуку від 09.01.2020 року та наявність протоколу для впізнання від 13 квітня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , який здійснював продаж психотропної речовини її знайомим.
Вищезазначені обставини спростовують і твердження захисту про недоведеність обставини, викладеної в обвинувальному акті та оскарженому вироку про досягнення домовленості ОСОБА_7 про збут психотропних речовин необмеженому колу наркозалежних осіб.
У зв`язку з чим апеляційний суд зауважує, що в момент їх придбання ОСОБА_7 не міг не розуміти розмір речовин, які він придбав, про що свідчить їх зберігання в різних місцях та в розфасованими по пакетах та у розмірі, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні з урахуванням визначеної добової дози, як для метамфетаміну, так і для канабісу, тому в такому випадку суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме як незаконне придбання і зберігання вказаних речовин з метою збуту.
Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_7 визнавав, що смола канабісу та подрібнений канабіс він зберігав для власного вживання, тому в його діях є склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки в цій частині ОСОБА_7 змінював свої показання. Так під час обшуку від 09.01.2020 року він стверджував, що зберігає для власного вживання як наркотичні, так і психотропні речовини, а потім стверджував, що їх йому підкинули.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду та недоведеність вини обвинуваченого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України зводяться до особистого аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів, при цьому захист оцінює і тлумачить такі докази вибірково та відокремлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначене у відповідності з положеннями ст. ст. 50, 65 КК України з належним врахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, відомостей про особу обвинуваченого та не оскаржується захисником в апеляційній скарзі.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. ст. 412, 415 КПК України під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено, не посилається на існування таких підстав і захисник в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року стосовно ОСОБА_7 за частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4