справа №991/2004/22
провадження №1-кс/991/2024/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«23» червня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
16 червня 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.
Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 24 травня 2022 року він звернувся до директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Листом від 31 травня 2022 року його було повідомлено про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за цією заявою. Заявник вважає таку бездіяльність Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України протиправною та такою, що не ґрунтується на законі, оскільки, маючи необхідні матеріали про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, не дивлячись на те, що, на його думку, наявні всі підстави для проведення досудового розслідування за його заявою. В зв`язку з цим, заявник у скарзі просить визнати протиправною бездіяльність Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України та зобов`язати його внести відомості до ЄРДР за його заявою від 24 травня 2022 року. Крім цього, у своїй скарзі заявник просить поновити йому пропущений з поважних причин процесуальний строк на подання скарги, посилаючись при цьому на те, що лист від 31 травня 2022 року був отриманий ним лише 08 червня 2022 року.

Позиція сторін у судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, на електронну пошту надійшли письмові пояснення детектива ОСОБА_5 , в яких зазначено, що 24 травня 2022 року до Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України надійшла заява ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 , які, на переконання заявника, можуть містити ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, за наведених у заяві обставин. Проте, у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. На думку детектива, звернувшись до НАБУ із заявою, у якій не викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення та в подальшому оскаржуючи бездіяльність детективів НАБУ, ОСОБА_3 намагається оскаржити судові рішення та відповідні дії судді, вчинені при здійсненні правосуддя, поза передбаченим процесуальним законом порядком. Крім того, заявником не було зазначено і про обставини, що вказували б на вчинення особами дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України. Заявником не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що могла бути завдана заявнику можливими неправомірними діями судді. З огляду на викладене, Головним підрозділом детективів НАБУ на час розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що у ній не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Враховуючи наведене, листом НАБУ від 31 травня 2022 року №21-188/8337 ОСОБА_3 було повідомлено про результати розгляду його заяви та надано відповідне роз`яснення. Отже, зазначає детектив, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, у цьому випадку відсутня, у зв`язку з чим просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу без участі представника НАБУ.
Керуючись положеннями ст.ст. 26, ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя зазначає про наступне.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).
Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст.ст. 206-2, 209, 211, 3662, 3663 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 цієї статті.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційним кримінальним правопорушенням відповідно до цього кодексу вважається кримінальне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 364 КК України.
У п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України йдеться про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, при цьому повинно бути вчинене, зокрема суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Оскільки ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину зазначає про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, слідчий суддя вважає за можливе дослідити подану скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).
У своїй скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення йому строку звернення з цією скаргою до суду, пропущеного, на його думку, з поважних причин.
Зазначене клопотання розглянуто в судовому засіданні, за результатами чого слідчий суддя постановив протокольну ухвалу про його задоволення, враховуючи наступні обставини.

Так, як зазначає у скарзі ОСОБА_3 , лист НАБУ від 31 травня 2022 року, яким йому було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за його заявою від 24 травня 2022 року, був отриманий ним лише 08 червня 2022 року, на підтвердження чого надав ксерокопію конверту. Слідчий суддя констатує, що із зазначеної копії не можливо ідентифікувати дату відправлення листа. Разом з тим, враховуючи нормативні строки пересилання простої кореспонденції (у межах області та між обласними центрами України (у тому числі м. Києва) 4 дні), а також те, що лист від 31 травня 2022 року міг бути фактично відправлений пізніше дня його складення (жодних відомостей стосовно цієї обставини представником НАБУ не надано), слідчий суддя приймає до уваги пояснення заявника, що відповідний лист дійсно міг надійти до нього 08 червня 2022 року. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_3 строку звернення зі скаргою та про поновлення такого строку.
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 24 травня 2022 року вбачається, що у ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 , а коротким викладом обставин зазначено, що на розгляді цього судді перебуває цивільна справа №346/5011/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частину цього майна, в межах якої ухвалами від 06 та 26 квітня 2022 року суддею безпідставно, на думку заявника, було відмовлено в задоволенні заявлених йому відводів, не дивлячись на те, що 09 серпня 2019 року цим суддею був задоволений заявлений ним же самовідвід від розгляду зазначеної справи.
На думку слідчого судді, викладені у повідомленні ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення суддею ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 364 КК України. При цьому, заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе вчинення суддею кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності його дій під час здійснення правосуддя та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. Крім того, зазначаючи про зловживання суддею ОСОБА_4 своїми повноваженнями, заявник ОСОБА_3 у своєму повідомленні про злочин не посилається на будь-які докази, які підтверджують цю обставину.
Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Крім того, слід зазначити, що ст. 124 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються, як і оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі.

Зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви про злочин вбачається, що його доводи фактично зводяться до незгоди з ухваленими суддею рішеннями під час здійснення ним правосуддя у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 .
Орган досудового розслідування ж не є тим органом, який вправі надавати правову оцінку судовим рішенням і процесуальним діям судді, оскільки це не може бути підставою для його кримінальної відповідальності, а може бути лише підставою для застосування інших визначених законом заходів впливу на суддю, зокрема заходів дисциплінарного впливу.
За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 24 травня 2022 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8