Провадження № 1-кс/686/7276/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , служить начальником радіостанції військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у кримінальному провадженні № 0001827,
ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 року слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід. При цьому підозрюваний пояснив, що визнає факт здійснення ним пострілу по передній частині лівого стегна ОСОБА_7 , однак стверджує, що застосував предмет, схожий на пістолет з метою припинення нанесення тілесних ушкоджень групою осіб його товаришу, який є інвалідом у зв`язку із захворюванням на цукровий діабет та нещодавно мав травму - перелом руки. Заперечує те, що постріл було здійснено ним прицільно у потерпілого, вказуючи, що стріляв навмання. Разом з тим, станом на момент розгляду клопотання розкається у тому, що застосував предмет, схожий на пістолет та здійснив постріл у потерпілого. Предмет, схожий на пістолет, придбав у мережі Інтернет з метою захисту, оскільки йому стало відомо про розміщення його фотографії на сайті «Трибунал» у зв`язку із тим, що він є військовим та брав участь у антитерористичній операції.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
10.08.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001827 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11 серпня 2022 року, ОСОБА_6 було затримано на підставі ст. 208 КПК України 11.08.2022 близько 00 год. 04 хв.

11 серпня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_6 , 10.08.2022, близько 22:00 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у громадському місці пішохідній зоні поблизу кафе «Білий налив», що по вул. Проскурівській, 44/1, м. Хмельницький, випадково зачепив портфелем, який перебував у нього на спині, раніше не знайому йому ОСОБА_8 та на вимогу останньої вибачитись, ОСОБА_6 почав виражатись щодо неї нецензурною лайкою.

В цей час, знайомий ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 , зробив з даного приводу зауваження ОСОБА_6 , що обурило останнього, та в цей час у нього виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з хуліганських спонукань, будучи у стані алкогольного сп`яніння і перебуваючи у громадському місці пішохідній зоні поблизу кафе «Білий налив», що по вул. Проскурівській, 44/1, м. Хмельницький, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, використовуючи при цьому малозначний привід, діставши із кишені куртки балончик «Перець-1», заздалегідь заготовлений ним і принесений з собою для нанесення тілесних ушкоджень, умисно випустив із нього газ в обличчя потерпілого ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні хуліганські дії, дістав правою рукою із кишені власної куртки предмет схожий на пістолет, заздалегідь заготовлений ним і принесений з собою для нанесення тілесних ушкоджень, та умисно здійснив з нього один прицільний постріл по передній частині лівого стегна ОСОБА_7 , тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого проникаючого поранення середньої третини лівого стегна».

Дана підозра є обґрунтованою та підтверджується: протоколом огляду місця події, що був проведений 11.08.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду від 10.08.2022; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.08.2022; заявою ОСОБА_6 від 11.08.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.08.2022; довідкою від 10.08.2022 виданою директором КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, згідно якої у потерпілого встановлено діагноз: вогнепальне сліпе проникаюче поранення середньої третини лівого стегна; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Разом з тим, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення жодними доказами не доведено, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Так, у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_6 одружений, має постійне місце проживання, де проживає разом із матір`ю, має дружину та малолітнього сина, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, а тому ніщо з долучених до матеріалів клопотання доказів не свідчить про намір підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування.

Залишення ОСОБА_6 місця кримінального правопорушення, з огляду на його репутацію, посткримінальну поведінку та подальше каяття у тому, що ним було застосовано предмет, схожий на пістолет та здійснено постріл у потерпілого, на переконання слідчого судді, у даному випадку не свідчить про подальший намір підозрюваного будь-яким чином переховування від органів досудового розслідування.

Також слід звернути уваги, що згідно рапортів поліцейських взводу № 1 роти № 4 БУПП у Хмельницькій області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 11.08.2022, які узгоджуються між собою, слідує, що в ході застосування до правопорушника фізичної сили в останнього випав предмет, схожий на пістолет.

А тому слідча суддя не бере до уваги твердження сторони обвинувачення про намір ОСОБА_6 приховати речові докази у кримінальному провадженні та таким чином переховатися від органу досудового розслідування.

Не знайшов свого підтвердження і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний раніше не судимий та клопотання не містить обґрунтувань підстав вважати, що підозрюваний має намір вчиняти злочини, з посиланням на відповідні докази та реальність таких обставин.

Посилання слідчого у клопотанні на те, що ухилення ОСОБА_6 від органу досудового розслідування сприятиме вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407, 408 КК України, слідчий суддя оцінює критично, оскільки фактично існування вказаного ризику ґрунтується лише на ризику переховування від органу досудового розслідування, щодо якого слідчим суддею зроблено висновок про його відсутність.

Окрім того, сумлінна військова служба ОСОБА_6 у ЗСУ протягом більше як 15 років очевидно вказує на відсутність наміру самовільно залишити місце її проходження або вчинити дезертирство.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зважаючи на початковий етап розслідування, вважаю доведеним існування ризику впливу на свідків та потерпілого.

Беззаперечних даних, які б виключали вказаний ризик, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, утримує малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем ЗСУ та обіймає посаду начальника радіостанції військової частини НОМЕР_1 .

Підозрюваний брав участь у антитерористичній операції, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , у 2013 році нагороджений грамотою за відмінні успіхи в бойовій підготовці, сумлінне виконання службових обов`язків та покладених завдань, а у 2020 році - медаллю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

При цьому наявність постійного місця проживання та роботи, утримання підозрюваним дитини та міцність його соціальних зв`язків за встановлених обставин не є достатньою обставиною для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілому.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу та репутацію підозрюваного, а також ставлення до інкримінованого кримінального правопорушення, приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на переконання слідчої судді зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доходячи висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, слідчий суддя враховує, що Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_6 обіймає посаду начальника радіостанції військової частини НОМЕР_1 , а тому, підлягає залученню до виконання своїх службових обов`язків з метою захисту Батьківщини у боротьбі з агресором - РФ, тоді як цілодобовий арешт призведе до неможливості несення ним військової служби у особливий період воєнного часу.

А тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх службових обов`язків, відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту доцільно лише у період часу з 18 год. 30 хв. до 06 год. 30 хв., дозволивши залишати жито у період робочого часу.

Прокурором не надано слідчому судді достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді домашнього не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеному під час судового розгляду ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування до 07.10.2022.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 07 жовтня 2022 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 18 год. 30 хв. до 06 год. 30 хв. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із потерпілим та свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала діє до 07 жовтня 2022 року включно.

ОСОБА_6 звільнити з під варти з зали суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.08.2022.

Слідчий суддя