Справа № 357/4393/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002315 від 06.11.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02 листопада 2021 року близько о 22 год. 25 хв. ОСОБА_3 , рухаючись за кермом автомобіля марки «ВАЗ» модель «2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Київ- Одеса 85 км, був зупинений екіпажем патрульної поліції у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України.

В подальшому, поліцейськими вказаного екіпажу, до ОСОБА_3 висунуто вимогу пред`явити для перевірки документи, а саме посвідчення водія. У відповідь на вказану вимогу, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на власне ім`я, видане 07.07.2011 МРЕО - №2 м. Київ є підробленим документом, оскільки його йому подарував знайомий на ім`я ОСОБА_4 ще у 2015 році, а також розуміючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 11.07.2012 строком на 3 роки, від 23.07.2012 строком на 10 років, від 03.09.2012 строком на 5 років, від 24.09.2012 строком на 10 років, та що оригінал належного йому посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07.10.2010 вилучено 09.10.2012 та зберігається в Територіальному сервісному центрі 3242 в м. Біла Церква, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 на власне ім`я, видане 07.07.2011 МРЕО - №2 м. Київ, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується в цілому добре, громадський порядок не порушує, скарг відносно нього від сусідів не надходило, компрометуючі дані відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, на переконання суду, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним та іншими нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити йому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не працює, йому не може бути призначене покарання у виді штрафу.
Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Водночас, з огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку мінімального терміну.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати необхідно стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись статтями 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.
Речові докази у справі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке поміщено до спеціального пакету № 0020568, що зберігається в камері зберігання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, - знищити;
- Диск із відеозаписом з відеореєстратора службового транспортного засобу, що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002315, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1