Провадження № 1-кс/686/8876/22
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000831,

встановив:
03.10.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ОСОБА_3 , а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_1 » видане на ім`я ОСОБА_4 , автомобіль марки «Audi», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , ключ від вищезазначеного автомобіля (замка запалювання та дверей).

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, сектором дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000831 від 02.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, по факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

І саме у рамках вказаного кримінального провадження прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно. Однак, у поданому прокурором клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування, яке значення вилучене майно (зокрема, й автомобіль марки «Audi», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , автомобільний ключ від замка запалювання та дверей) має як речовий доказ та які обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні № 0000831, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови дізнавача про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України.

Крім того, у поданому клопотанні прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб, який має ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , однак будь-яких підтверджуючих відомостей тій обставині, що вилучений у ОСОБА_3 автомобіль має вказаний ідентифікаційний номер кузова, прокурор до клопотання не долучає, зокрема, відсутній протокол огляду вказаного транспортного засобу та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Долучений до клопотання фрагмент документа без назви, який є нечитабельним, на підставі якого було тимчасово вилучене майно, та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке, за версією органу досудового розслідування, містить ознаки підробки, не можуть підтверджувати вказані обставини.

Відсутнє у клопотанні прокурора й обґрунтування щодо наявності підстав для тимчасового вилучення майна до моменту реєстрації кримінального провадження, а також не зазначено про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та не вказано, яка є необхідність у встановлені заборон права відчуження, розпорядження, користування майном, на яке просить накласти арешт прокурор.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт.

Відповідно до ч. ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:
Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000831, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя