Справа № 308/9438/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/1012/20, за апеляційною скаргою захисниці обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хмельницький, Хмельницької області, фактично проживаючу за адресою : АДРЕСА_1 , громадянку України, тимчасово не працюючу, незаміжню, з вищою освітою, на утриманні має 3-ьох неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесять) годин.
Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведені по справі експертизи в сумі 4710,36 грн.
Постановлено речові докази по справі : продукти харчування та засоби особистої гігієни (а. с. 10) повернути власнику, ком-пакт диск з написом «Arita CD-R», 52XData 700 MB Video80 min залишити при матеріалах справи.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку за таких обставин.

17 листопада 2019 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні ТОВ «Маркет Рітейл» «Silverland», що розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, скориставшись втратою пильності з боку працівників магазину, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала із полиць вищевказаного магазину: сосиски з сиром в/г (вакуум) /Ковбаси Віталія/, 0,34 кг; ковбасу Дрогобицьку ДСТУ н/к в/г кругла порц./Ковбаси Віталія/, 0,49 кг; вершки аерозольні Light 21%, 250 мл, 1 шт; крабові палички Vici охолоджені, 240 г, 1 шт; сирок Чудо вишня 15%, 36г, 1 шт; шоколад Мілка молочний з начинкою зі смаком чізкейку, полуничною начинкою і печивом, 300 г, 1 шт; шоколад Мілка зі шматочками печива ОРЕО, 300 г, 1 шт; шоколад «Рошен» екстра чорний з цілими лісовими горіхами, 90 г, 1 шт; цукерки жувальні Дракула /Троллі/, 10 г, 1шт; гель для душу PALMOLIVE GourmetSpa «Кокосове молоко», 250 г, 1 шт; гумка Дірол X- Фреш полуниця лайм, 19,8 г, 1 шт; акварель 14 кол. Пласт. Упак. 50113-ТК Тікі, 1 шт; зубна щітка Колгейт ValueKids (для дітей 2+), 2 шт; набір тіста для ліплення ОКТО GlitterStyle з блискітками, 1шт; лак ноготок Стайл колор № 145, 6 мл, 1 шт, - які помістила у жіночу наплічну сумку, після чого умисно не здійснила оплату на касі та намагалась покинути приміщення ТОВ «Маркет Рітейл» «Silverland», однак була затримана інспектором охорони ТОВ «Маркет Рітейл» «Silverland», безпосердньо на касі та в зв`язку з чим не здійснила всіх необхідних дій, які вважала необхідними для доведення крадіжки до кінця, - всього вартість вищевказаного товару згідно висновку експерта №11/889 від 09.12.2019, висновку експерта №11/890 від 05.12.2019, висновку експерта №11/891 від 05.12.2019 становить 748 гривень 30 копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що обвинуваченій призначено занадто суворе покарання. Зазначає, що при розгляді кримінального провадження не взято до уваги те, що обвинувачена щиро покаялась та активно сприяла розкриттю злочину, кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, цивільний позов у справі не заявлено, дані про особу ОСОБА_6 : раніше не судима та має на утриманні 3-ьох неповнолітніх дітей. Також вказує на те, що є підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям. Просить вирок у частині призначеного покарання змінити, призначивши обвинуваченій мінімальне покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або задовольнити клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.
У зміненій апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 просить призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із зміненою апеляційною скаргою адвокатка також подала клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони захисту та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: сторона захисту та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої сторони не надходило; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого; адвокатка ОСОБА_7 подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), - сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на приписи ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що ґрунтується на вимогах законодавства та наявних у матеріалах кримінального провадження доказах.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів також бере до уваги те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, врахувавши думку учасників судового розгляду, зокрема подані сторонами кримінального провадження заяви про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду без дослідження всіх зібраних органом досудового розслідування доказів, приписи ст. ст. 302, 381, 382 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Тому, вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо суворості призначеного ОСОБА_6 покарання.
Доводи апеляційної скарги про те, що призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин є занадто суворим заслуговують на увагу з огляду на таке.
Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище норм та роз`яснень не дотримані у повній мірі, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від 80 до 240 годин, або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або позбавлення волі на строк до 3 років.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, має на утриманні 3-ьох неповнолітніх дітей, раніше не судима, на спеціальних обліках у лікарів нарколога, фтизіатра чи психіатра не перебуває, визнала вину, щиро покаялась, у потерпілої сторони відсутні будь-які претензії щодо неї.
Тому, беручи до уваги наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості.
Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде достатнім покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченої, а також є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень, і у свою чергу сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченої у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Тому, апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційної скарги про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також, з огляду на наведене вище, відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Разом із тим, беручи до уваги положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а також те, що з моменту вчинення кримінального проступку не минуло більше трьох років, апеляційний суд безпідставним та необґрунтованим визнає і клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за спливом строків давності.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли слугувати безумовною підставою для скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у частині призначеного покарання підлягає до зміни, а апеляційна скарга сторони захисту частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року щодо обвинуваченої за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_6 у частині призначеного покарання змінити : пом`якшити призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання до штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
У решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: