Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1236/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря : ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянин України, українець, раніше не судимий, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України і призначено ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України ухвалено зобов`язати ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 - тримання під вартою ухвалено скасувати, звільнити його негайно з під варти із зали суду.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року на: два кухонні ножі з металевою та дерев`яною рукоятками, футболку світло-салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, що належить ОСОБА_10 , джинсові шорти синього кольору, що належать ОСОБА_7 та які упаковано до паперових конвертів, згідно правил пакування речових доказів та вилучені до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, Житомирської області ухвалено скасувати.

Речові докази: футболку світло-салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, два кухонні ножі з металевою та дерев`яною рукоятками та джинсові шорти синього кольору, які упаковано до паперового конверту згідно правил пакування речових доказів, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ухвалено знищити.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 09 липня 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, у одній із кімнат будинку, що по АДРЕСА_3 , під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та місці ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонного ножа, який лежав на столі, тримаючи його в руці та, перебуваючи поруч із ОСОБА_10 , клинком ножа наніс останній один удар в область черевної порожнини, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, що відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин законності вироку щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст.121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання час перебування під вартою з 05.10.2021 по 30.11.2021. Також просить провести часткове дослідження доказів по справі, а саме характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_7 . Посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що приймаючи рішення про призначення за вказаною статтею Закону України про кримінальну відповідальність покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди, обставини які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Однак судом при прийнятті рішення про застосування ст.ст. 75,76 КК України не у повній мірі враховано наслідки вчиненого кримінального правопорушення у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, поведінку після вчинення злочину який ухилявся від явки до суду у зв`язку із чим ухвалою Попільнянського районного суду від 14.06.2021 був оголошений у розшук, суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах та прокурором не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Аналогічні положення передбачені абз.2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7, згідно якого: призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції при призначенні покарання зазначених вимог закону дотримався.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75, 76 КК України звільнення ввід відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних процесуальних обов`язків в даному випадку буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

Так, ОСОБА_7 вчинив злочин життя та здоров`я людини, який відноситься відповідно до ст.12 КК України до тяжких злочинів. Суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання судом встановлено щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений ОСОБА_7 , раніше не судимий, за місцем тимчасового проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В той же час, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, в контексті врахування правової природи та юридичних характеристик актів Конституційного Суду України, застосовуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні відповідної норми права, яка стосується питання визначення виду та міри покарання, враховуючи обставини вчиненого обвинуваченого правопорушення, зокрема заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, з якою виник конфлікт, обставину, що обтяжує обвинуваченому покарання, а саме, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також з огляду на пом`якшуючі обставини, щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого, відсутність з її боку претензій до обвинуваченого, що в певній мірі знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, щиро розкаюється у вчиненому, що свідчить, що обвинувачений розуміє, що вчинив правопорушення та його негативні наслідки, приймаючи до уваги також, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а відтак, як притаманний правовій державі принцип є передусім виправним та превентивним засобом, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 не є суспільно небезпечним, і його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, оскільки саме таке покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при призначенні покарання не врахував наслідки вчиненого кримінального правопорушення у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо є безпідставними, оскільки були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Твердження прокурора про те, що судом не було враховано поведінку після вчинення злочину, який ухилявся від явки до суду не можуть бути безумовною підставою для неможливості застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи інші обставини провадження, крім того слід зазначити, що обвинуваченому призначено максимальний строк випробування з покладенням відповідних обов`язків, уразі не виконання яких настануть відповідно юридичні наслідки.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення обвинуваченому покарання без застосування ст.ст.75, 76 КК України, з мотивів зазначених в його апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи прокурора про те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до несправедливого м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

За наведених обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального Касаційного Суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк та порядку з моменту отримання копії ухвали.

Судді: