Справа № 302/430/22
Провадження № 1-кп/309/121/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000054 від 16.04.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , 1998 року народження, 05 місяця, 08 дня, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового поглинання одного покарання іншим остаточно призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, ухвалою Закарпатського апеляційного суду даний вирок змінено та до покарання призначеного цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.07.2017 року та остаточного до відбуття покарання визначено покарання у виді трьох років дев`ять місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.04.2022 року о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на території Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ступенів імені А.Волошина, який є частково огородженим та розташований по вул. Гагаріна, 30 смт. Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю володільця, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав велосипед марки AGRESSOR GT 24, який в той час був припертим до металевої огороджувальної сітки штучного майданчика для ігри у футбол, на якому приїхав малолітній ОСОБА_6 для участі у змаганнях, ринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 20.04.2022 року № СЕ-19/107-22/3139-ТВ становить 3807,00 гривень. Після викрадення чужого майна на велосипеді поїхав через територію Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ступенів імені А.Волошина у напрямку вул.. Промислова, де і проживає. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3807,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро розкаявся та докладно пояснив обставини скоєння ним крадіжки, яку він вчинив внаслідок збігу тяжких особистих обставин. У своїх поясненнях повністю підтвердив фактичні обставини та події викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази немає необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить суд кримінальне провадження розглядати у його відсутності. Претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має. Цивільного позову не заявляє. Питання відносно міри покарання залишає на розсуд суду.

У порядку ст. 325 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду вирішив провести судовий розгляд без потерпілого ОСОБА_7 .

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , і який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиро покаявся у скоєному, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом враховується позиція сторони обвинувачення, позиція потерпілого, які не зазначали про необхідність призначення суворого покарання, а також позиція сторони захисту, що просила призначити покарання із застосування ст. 75 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі. Визначаючи строк покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, і вважає, що такий строк може бути мінімальним, а тому приходить до висновку про доцільність призначення покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, те що обвинувачений вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин, той факт що ОСОБА_4 критично оцінив свою поведінку, раніше судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, відсутні будь-які претензії зі сторони потерпілого, знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст. 75,76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Цивільного позову не заявлено.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107/22/3139-ТВ від 20.04.2022 року у сумі 858,10 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 квітня 2022 року з визначенням застави у сумі 49620 гривень. 22.04.2022 року ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Із огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після припинення дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, тобто після вступу вироку в законну силу, повернути заставодавцю ОСОБА_8 внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Закарпатській області заставу в розмірі 49620,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді застави в розмірі 49620,00 гривень скасувати після набранням вироком законної сили. Грошові кошти в сумі 49620,00 гривень внесені в якості застави 19.04.2022 року, що зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області ( код квитанції 9266-5347-9822-2370, банк одержувача Державна Казначейська служба України м. Київ, код отримувача: 26213408, одержувач ТУ ДСА в Закарпатській області) - повернути заставодавцю ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

велосипед марки AGRESSOR GT 24 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ; оптичні диски з відеозаписами - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107/22/3139-ТВ від 20.04.2022 року у кримінальному провадженні № 0000054 у розмірі 858,10 гривень (, банк ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р UA0007493).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1