Справа № 450/2090/20 Провадження № 1-в/450/105/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити Львівської області клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в :
23 вересня 2022 року представник ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» ОСОБА_3 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з клопотанням, у якому просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2022 року у справі № 461/4496/20, провадження № 1-кс/461/3724/20, на автомобіль марки «Volvo FN 400», номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп марки «Schmitz SKO 24», номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрації транспортних засобів перебувають у власності ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта».

Мотивувала клопотання тим, що 03 червня 2020 року о 17 год. 50 хв. на автодорозі «Західний обхід м. Львова» поблизу с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області автопоїзд в складі тягача марки «Volvo FN 400» номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом марки «Schmitz SKO 24» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 зіткнувся із автомобілем марки «Chevrole Aveo» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого останній загинув на місці події.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2022 року у справі № 461/4496/20, провадження № 1-кс/461/3724/20, на автомобіль марки «Volvo FN 400», номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп марки «Schmitz SKO 24», номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрації транспортних засобів перебувають у власності ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», накладено арешт.

18 листопада 2020 року вироком Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком два роки. Вважає, що потреби обмежувати власника у праві володіння вказаним майном надалі немає, продовження арешту спричиняє збитки, обставини, які викликали необхідність накладення арешту, станом на сьогодні відсутні. З огляду на вказане, просила клопотання задовольнити.

Представник ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 27 вересня 2022 року подала до суду клопотання, у якому просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , представники Прокуратури Львівської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.
Розгляд клопотання відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2022 року у справі № 461/4496/20, провадження № 1-кс/461/3724/20, на автомобіль марки «Volvo FN 400», номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп марки «Schmitz SKO 24», номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрації транспортних засобів перебувають у власності ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», накладено арешт

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, вказана норма дозволяє скасувати арешт майна лише у випадку відсутності подальшої потреби у такому або у разі необґрунтованого накладення арешту.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2020 року відносно нього залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2022 року у справі № 461/4496/20, провадження № 1-кс/461/3724/20, відпала потреба, а тому заяву представника ТзОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» ОСОБА_3 слід задовольнити, а арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2022 року у справі № 461/4496/20, провадження № 1-кс/461/3724/20, на автомобіль марки «Volvo FN 400», номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп марки «Schmitz SKO 24», номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрації транспортних засобів перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Дніпротранснафта».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1