Номер провадження: 11-сс/813/698/22
Справа № 519/337/22 1-кс/519/44/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 29.04.2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року, та накладено арешт на вилучені 20.04.2022 року та 21.04.2022 року в ході обшуків речі та майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «IPhone» IMEI: НОМЕР_4 , з сім-картою № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Мі А2 Lite», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 з сім-картою № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «IPhone», 2 предмети схожих на пістолет, ноутбук «Acer» з зарядним пристроєм та флеш-картою, 4 пластикові ємкості, полімерні пакети у значній кількості, 2 пластикові лійки, 2 пластикові стакани, 1 респіратор, 1 пластикова трубка, 1 скляна трубка, 1 пластикова палиця, 1 електрична плитка «UP», 2 пластикові ємкості з рідиною невідомого походження, 2 пластикові ємкості з невідомою речовиною, 1 пластикова пляшка, 4 скляні трубки, 1 скляна колба, 5 скляних пляшок з невідомою речовиною, 2 пластикових пляшки, 2 скляні банки, 5 пластикових ємкостей з різним об`ємом та вмістом невідомої рідини, 1 скляна пляшка, 2 пластикові ємкості з невідомою рідиною, 2 скляні ємкості з невідомою рідиною, полімерний згорток з кристалічною речовиною, та автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що існує сукупність підстав вважати, що вилучені 20.04.2022 року та 21.04.2022 року під час обшуків вищевказані речі та майно, в тому числі автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки є речовими доказами у кримінальному провадженні, та дійшов до висновку щодо необхідності накладення арешту на вищевказане майно.
Не погоджуючись з ухвалою, представник володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на вказаний автомобіль.

В обґрунтування своїх доводів, адвокат посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали щодо накладення арешту на автомобіль, оскільки обшук та вилучення майна проведено незаконно, а автомобіль не відповідає критеріям ст.98 КПК України, тому адвокат вважає, що підстави для накладення арешту на вказаний транспортний засіб відсутні.
Також апелянт просить врахувати, що володільцем вказаного автомобілю є ОСОБА_7 , який є добросовісним набувачем цього транспортного засобу.
Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подав до апеляційного суду, до початку апеляційного розгляду, заперечення на апеляційну скаргу представника володільця майна, вказавши про відсутність підстав для її задоволення, оскільки ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.
Прокурор стверджує, що автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , який вилучено в ході невідкладного обшуку, використовувався ОСОБА_9 як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, постановою слідчого від 21.04.2022 року автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає ознакам ст.98 КПК України, та разом з іншим вилученим майном може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів або до їх знищення чи відчуження.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився, в письмових запереченнях просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі.
За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора.
Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача; представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України (далі - КПК) визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.
Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).
Статтею 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
За таких обставин, власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.
Згідно матеріалів судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів, вбачається, що володільцем майна автомобілю марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , є ОСОБА_7 .
Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 404 КПК України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.
Зокрема положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як убачається з матеріалів судової справи СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
З обставин викладених у клопотанні вбачається, що під час проведення досудового розслідування установлено, що 20.04.2022 року до чергової частини ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення «102» про те, що 20.04.2022 року невстановлена особа, перебуваючи у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Олександрівка, вул. Центральна, буд.8, здійснила 67 посилкових відправлень, в яких знаходиться кристалічна речовина, що відповідно до первинного експрес-тесту є наркотичним засобом «Крек».
Під час проведення досудового розслідування 20.04.2022 року проведено огляд місця події у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Олександрівка, вул. Центральна, буд.8, в ході якого виявлено та вилучено 67 посилкових відправлень, в яких знаходиться кристалічна речовина, що відповідно до первинного експрес-тесту є наркотичним засобом «Крек» та які до відділення №1 ТОВ «Нова пошта» згідно з поштовими відправленнями приніс ОСОБА_10 та зазначив у поштових відправленнях у графі «номер відправника» номер мобільного телефону ОСОБА_11 .
У подальшому, на підставі ч.3 ст.233 КПК, проведено невідкладний обшук житла ОСОБА_10 , а саме житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 .

Окрім цього, проведено невідкладний обшук житла ОСОБА_11 , а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» IMEI: НОМЕР_4 , з сім-картою № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Мі А2 Lite», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 з сім-картою № НОМЕР_8 .

Разом з цим, у ході досудового розслідування відібрано пояснення у ОСОБА_11 , який повідомив, що виявлені та вилучені 67 посилкових відправлень, в яких знаходиться кристалічна речовина, що відповідно до експрес-тесту є наркотичним засобом «Крек» він отримав від ОСОБА_9 , які останній привіз на автомобілі марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 .

У подальшому, на підставі ч.3 ст.233 КПК, проведено невідкладний обшук житла ОСОБА_9 , а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone», 2 предмети схожих на пістолет, ноутбук «Acer» з зарядним пристроєм та флеш-картою, 4 пластикові ємкості, полімерні пакети у значній кількості, 2 пластикові лійки, 2 пластикові стакани, 1 респіратор, 1 пластикова трубка, 1 скляна трубка, 1 пластикова палиця, 1 електрична плитка «UP», 2 пластикові ємкості з рідиною невідомого походження, 2 пластикові ємкості з невідомою речовиною, 1 пластикова пляшка, 4 скляні трубки, 1 скляна колба, 5 скляних пляшок з невідомою речовиною, 2 пластикових пляшки, 2 скляні банки, 5 пластикових ємкостей з різним об`ємом та вмістом невідомої рідини, 1 скляна пляшка, 2 пластикові ємкості з невідомою рідиною, 2 скляні ємкості з невідомою рідиною, полімерний згорток з кристалічною речовиною.

Також, в ході проведення невідкладеного обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , який використовувався ОСОБА_9 як знаряддя вчинення злочину, тобто був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та разом із іншим вилученим майном може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 від 21.04.2022 року виявлене та вилучене в ході вищевказаних обшуків майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.п.41-42).

Згідно з витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000086 від 20.04.2022 року у скоєнні злочину підозрюються ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.п.6).

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Южного міського суду Одеської області з клопотанням від 21.04.2022 року про накладення арешту речі та майно, які вилучені під час обшуків 20.04.2022 року та 21.04.2022 року, із забороною власникам та іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання їх знищення, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (а.п.10-11).
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 25.04.2022 року клопотання передано до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.п.44).
26.04.2022 року ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 вищевказане клопотання прокурора повернуто для доопрацювання (а.п.47).
29.04.2022 року прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 після усунення недоліків, повторно звернувся до слідчого судді Южного міського суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на речі та майно, які вилучені під час обшуків 20.04.2022 року та 21.04.2022 року (а.п.1-5, 78).
Клопотання прокурора мотивоване тим, що у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вказане в клопотанні вилучене вході обшуку майно, оскільки воно має ознаки ст.98 КПК, є речовими доказами на підставі постанови слідчого від 21.04.2022 року, а також разом із іншим вилученим майном може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються у під час кримінального провадження, а не застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів або до його знищення та відчуження.
29.04.2022 року слідчим суддею Южного міського суду Одеської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучені 20.04.2022 року та 21.04.2022 року в ході обшуків речі та майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «IPhone» IMEI: НОМЕР_4 , з сім-картою № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Мі А2 Lite», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 з сім-картою № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «IPhone», 2 предмети схожих на пістолет, ноутбук «Acer» з зарядним пристроєм та флеш-картою, 4 пластикові ємкості, полімерні пакети у значній кількості, 2 пластикові лійки, 2 пластикові стакани, 1 респіратор, 1 пластикова трубка, 1 скляна трубка, 1 пластикова палиця, 1 електрична плитка «UP», 2 пластикові ємкості з рідиною невідомого походження, 2 пластикові ємкості з невідомою речовиною, 1 пластикова пляшка, 4 скляні трубки, 1 скляна колба, 5 скляних пляшок з невідомою речовиною, 2 пластикових пляшки, 2 скляні банки, 5 пластикових ємкостей з різним об`ємом та вмістом невідомої рідини, 1 скляна пляшка, 2 пластикові ємкості з невідомою рідиною, 2 скляні ємкості з невідомою рідиною, полімерний згорток з кристалічною речовиною, та автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 (а.п.82-84).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на наявність правових підстав для накладення арешту вилученого в ході обшуку вказаного майна, оскільки майно відповідає критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК, та існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів.
Приймаючи до уваги, оскарження представником володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , апеляційний суд переглядає ухвалу слідчого судді за апеляційними доводами адвоката лише в частині правомірності накладення арешту на вказаний автомобіль.
Перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги та долучені до скарги документи в цій частині, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката, з огляду на таке.
Апеляційним судом встановлено, що клопотання прокурора та обставини, на які посилається останній, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на вказаний автомобіль, фактично відповідає вимогам ст.171 КПК та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При розгляді клопотання прокурора, слідчий суддя, пославшись на вимоги ст.170 КПК, задовольнив клопотання та наклав арешт на майно, вилучене під час проведеного обшуку, зазначивши про те, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що вилучений в ході обшуку автомобіль відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК, а тому в даному кримінальному проваджені з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України може бути речовим доказом та потребує детального дослідження в ході досудового розслідування.
Доводи апелянта про те, що арешт на автомобіль не може бути накладено, оскільки обшук проведено не законно, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки вказаний обшук проведений в порядку ч.3 ст.233 КПК, в подальшому був легалізований, та ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 (справа №519/329/22, провадження №1-кс/519/39/22) задоволено клопотання слідчого та дозволено слідчому СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та прокурорам, які включені до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року проведення обшуку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 без права власності, з метою збереження речових доказів врятування майна, котре містить на собі сліди злочинної діяльності.

Посилання адвоката про недопустимість фактичних даних, що містяться в протоколі обшуку від 21.04.2022 року, у зв`язку із порушенням вимог ч.3 ст.104 та ч.7 ст.223 КПК, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки як вбачається із вказаного протоколу, в ході якого було виявлено та вилучено вказане вище майно, в тому числі автомобіль, вбачається, що обшук проводився в присутності ОСОБА_7 , двох понятих, із використанням відеокамери «Panasonic», також зазначено, що адвокат ОСОБА_6 покинув обшук до його закінчення, зауважень до протоколу, процесу проведення слідчої дії та вилученого майна від учасників слідчої дії не надходило.
Колегія суддів звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження ні слідчим суддею, ні судом апеляційної інстанції не встановлюється винуватість чи не винуватість підозрюваних осіб, не дається оцінка допустимості та належності доказів для визнання винуватості, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на майно, що позбавляє слідчого суддю права давати оцінку допустимості та належності доказів для підтвердження вини осіб, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваними особами конкретних дій та доведеність винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Твердження апелянта про незаконність оскарженої ухвали через розгляд клопотання слідчого без виклику володільця майна, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК, слідчий суддя мав право розглядати клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника, володільця майна.
Доводи апелянта щодо відсутності підстав для невідкладності проведення, оскільки ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» здійснює свою підприємницьку діяльність відкрито та публічно, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в рамках даного провадження не перевіряється діяльність вказаної юридичної особи, а предметом розгляду є законність чи не законність накладення арешту на автомобіль у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Твердження адвоката про незаконність накладення арешту на автомобіль, оскільки ОСОБА_7 є його добросовісним набувачем, та станом на 2020 рік вказаний транспортний засіб не був внесений в базу «Угон» та ніхто не звертався із заявою до правоохоронних органів щодо викрадення зазначеного автомобіля, колегія суддів не приймає до уваги, так як у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року арешт на автомобіль накладено в ході проведення досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а доводи адвоката в цій частині щодо автомобілю «Toyota Rav4», державний номер НОМЕР_9 , стосуються іншого кримінального провадження №0000314 від 18.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України (витяг з ЄРДР а.п.77). Крім того, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.08.2021 року (справа №504/2831/21, провадження №1-кс/504/799/21) задоволено клопотання дізнавача у кримінальному провадженні №0000314 від 18.08.2021 року та вже накладено арешт на майно, яке 18.08.2021 року виявлено та вилучено пі час огляду місця події, а саме транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Rav4», державний номер НОМЕР_9 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , які вилучені у ОСОБА_7 та у ОСОБА_9 , із забороною розпорядження майном.

В той же час, колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що слідчим при заповненні протоколу обшуку від 21.04.2022 року вказано про виявлення та вилучення автомобіля на горищі домоволодіння, однак вказаний недолік, вочевидь є опискою слідчого, та не спростовує законності рішення слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.
Таким чином, підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності/володіння на вилучене майно завданням кримінального провадження колегія суддів на даній стадії досудового розслідування не вбачає. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для власника/володільця, апеляційним судом також не встановлено та апелянтом не доведено.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що питання про доцільність подальшого арешту на вказаний автомобіль буде перевірено на стадії досудового розслідування на протязі нетривалого часу, про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а власник, володілець цього майна або його представник, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК, у разі нівелювання подальших підстав для подальшого арешту майна.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК, наклав арешт на вказаний автомобіль, що зазначений у клопотанні, що буде слугувати меті забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для власника/володільця та забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності/володіння завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості оскарженої ухвали, слід визнати непереконливими.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 29.04.2022 року, якою у кримінальному провадженні №0000086 від 20.04.2022 року накладено арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведених 20.04.2022 року та 21.04.2022 року обшуків, - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4