ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/5108/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/615/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м Харкова від 16 вересня 2022 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби Безпеки України та застосовано до ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачного ч.2 ст.111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів до 12 листопада 2022 року включно, без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, і постновити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити. В обгрунтування своєї апеляційної скарги захисник послався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Зазначив, що суд не надав оцінки доказам, які були надані прокурором щодо їх допустимості, а також прийшов до хибного висновку про наявність обгрунтованої підозри. На думку захисника підозра вручена особою, яка не мала на те повноважень, а також підозрювану було затримано з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки протокол про затримання був складений більш ніж через 24 години з моменту затримання. Наголосив, що клопотання прокурора не містить доказів на підтвердження існування ризиків передбачених п.п.1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та грунтується на припущеннях. Указав, що підозрювана раніше не судима, на момент затримання є керівником ПП "Аркада", перебуває у цивільному шлюбі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, де проживає разом з родиною, а також хворіє на цукровий діабет. Зазначені обставини на думку захисника спростовуються наявність ризіків переховування її від органів досудового розслідування та суду та вчинення нею нового кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється. Наголосив, що прокурором не доведено існування ризику незаконого впливу на свідків чи потерпілого. До того ж, підозрювана не вчиняла будь-яких протиправних дій та буде доводити це у законний спосіб, а тому не буде впливати на свідків. На думку захисника слідчий суддя не розглядав можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи захисника про ненадання оцінки слідчим суддею допустимості доказів, а саме протоколу затримання підозрюваної, а також процедури вручення останній підозри є безпідставними, оскільки судом було проаналізовано такі доводи сторони захисту та надано належну оцінку.

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що сторона захисту не надала суду достовірних даних на підтвердження затримання підозрюваної 14.09.22 року, а також оцінено порядок повідомлення підозри, яка була здійснена безпосередньо керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 481 КПК України.

Крім того слідчим суддею встановлено, що фактично повідомлення про підозру було вручене за довіреністю прокурора ОСОБА_9 слідчим СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 , що також узгоджується з положеннями КПК України (а.с.31).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за який останній може бути призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі, або довічного позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до пред`явленої підозри мало місце під час воєнного стану, який діє по всій території України з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також того, що ОСОБА_8 підозрюється у державній зраді, яка виразилася в тому, що підозрювана будучи депутатом Куп`янскої міської Ради 27 лютого 2022 року добровільно взяла участь у позачерговому засіданні Куп`янської міської ради, в ході якого вирішувалось питання щодо сприяння російським окупаційним військам в здійсненні окупації м. Куп`янська та прилеглих територій шляхом надання гарантій бездіяльності місцевої влади в питанні організації оборони міста, що було підтримано підозрюваною, тобто остання перешла на бік ворога.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що вона перебуваючи на території міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, починаючи з 28 лютого 2022 року надавала іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи свій статус депутата місцевої ради, здійснила розселення окупаційних російських військ у приміщеннях, які належать комунальним підприємствам «Куп`янський водоканал Куп`янської міської ради Харківської області» та «Куп`янські теплові мережі», при цьому забезпечивши їм постачання продуктів харчування та спеціальною технікою комунальних закладів для будівництва військових інженерно-фортифікаційних споруд ЗС РФ.

Таким чином, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Доводи скарги захисника про відсутність ризику незаконного впливу на свідків, є необгрунтованими, оскільки існує певна імовірність здійснення на них впливу з боку підозрюваної з метою примушення свідків до надання неправдивих показань, що може негативно вплинути на результати досудового розслідування, оскільки остання була народним депутатом міської ради.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, в даному конкретному випадку недостатньо свідчить про можливість належного виконання підозрюваною своїх процесуальних прав та обов`язків, в разі обрання щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суддя першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м Харкова від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: