Справа № 581/147/22
Провадження № 1-кп/581/23/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2022 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження №000059, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, громадянки України, зареєстроване місце та адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу із чоловіком, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, інвалідності не маючої, не перебуваючої на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

1. Обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження своєму малолітньому сину ОСОБА_5 , за нижченаведених обставин.

20 лютого 2022 року ОСОБА_4 , перебувала в гостях у ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_2 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, близько 14 год. 00 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт на побутовому підґрунті, у ході якого ОСОБА_4 , користуючись тим, що малолітній ОСОБА_5 , в силу свого безпорадного стану та малолітства не зможе розповісти, або іншим чином повідомити про заподіяння йому тілесних ушкоджень, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_5 .

Із метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на здоров`я іншої людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень своєму сину ОСОБА_5 , підійшла до останнього та схопивши обома руками за шию почала придушувати, після чого нанесла один удар кулаком правої руки по обличчю в область лівого ока. На прохання свого сина ОСОБА_5 зупинитися ОСОБА_4 не реагувала та продовжила свої протиправні дії по відношенню до потерпілого, в результаті чого схопила його за праву ногу в ділянці гомілки, від чого малолітній ОСОБА_5 впав на підлогу.

Указані тілесні ушкодження, які ОСОБА_4 нанесла своєму синові ОСОБА_5 зафіксовані у висновку судово-медичної експертизи.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23 березня 2022 року № 110 у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: в ділянці нижньої третини шиї група синців синьо-червоного забарвлення, розмірами до 0,3x0,6 см та 0,3x0,5 см справа та 0,3x0,4 зліва; у ділянці нижньої повіки лівого ока синець синьо-червоного забарвлення, розмірами до 3,5x1,7 см, із нечіткими контурами та межами; по внутрішній поверхні правої гомілки у середній та нижній третині лінійне садно 0,6 см у довжину із кірочкою червоного кольору задній поверхні правого передпліччя у нижній третині лінійне садно до 2,1 см прикрите кірочкою буро-червоного забарвлення, що розміщене на рівні із оточуючого неушкодженою шкіркою.

Вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Утворення вказаних тілесних ушкоджень у вигляді синців від удару/тиснення тупим предметом (предметами) за механізмом виникнення. Утворення вказаного тілесного ушкодження у вигляд садна можливо від тиску та тертя. Не виключено що вказані тілесні ушкодження могли утворитися за 1-3 доби до моменту проведення огляду лікарем судово-медичним експертом. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження згідно пункту з п. 2.3.2 п. б), «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 від 17 січня 1995 року МОЗ України.

Наносячи удари ОСОБА_4 , в різні ділянки тіла ОСОБА_5 , усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на здоров`я іншої людини, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Позиція обвинуваченої щодо сутності пред`явленого обвинувачення, та законного представника потерпілого

2. Допитана обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення (проступку) визнала повністю, розкаялася у вчиненому та погодилася з всіма фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті та із сутністю сформульованого обвинувачення. Додатково суду пояснила про те, що 20 лютого 2022 року під час перебування в гостях у будинку гр. ОСОБА_6 в с. Панасівка остання повідомила їй про те, що її син ОСОБА_7 побив посуд та почав тікати з будинку, у цей час вона його схопила спочатку за шиворот (комір) верхнього одягу, придушивши його за шию, підтягнувши дитину до себе, надалі тримаючи дитину біля себе вона нанесла йому один удар кулаком в область лівої щоки поряд із лівим оком. Розвернувшись після цього її син почав тікати від неї, та вона сильно вхопила його за ногу та штанину, від чого порушилася траєкторія руху її сина, і він впав на сходинки біля літньої кухні. Обвинувачена зазначала, що вона допускає безпосереднє виникнення у її сина саме внаслідок її дій синця біля ока, синців на шиї, саден на гомілці і передпліччі, при цьому пояснити мету таких дій вона не змогла, проте вона усвідомлювала те, що внаслідок її незаконних дій на тілі її сина можуть виникнути тілесні ушкодження різної локалізації та тяжкості. Уточнила, що того дня жодних протиправних дій, включаючи удари та придушення, по відношенню до її сина до приїзду наряду поліції, окрім неї, ніхто із присутніх в будинку осіб не завдавав, дитина надалі була вилучена із її сім`ї та протягом більш ніж двох тижнів утримувалася в Хоружівському дитячому будинку-інтернаті, з якого вона особисто його забрала, як його матір, налагодивши більш доброзичливі відносини із сином надалі.

3. Законний представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд обвинувачену суворо не карати.

Висновки суду щодо сутності сформульованого обвинувачення

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд дійшов висновку про недоцільність досліджувати всі докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження (сторони кримінального провадження), які підтвердили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, зокрема, обвинувачена та інші учасники провадження, розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому суд визначив спрощений порядок дослідження доказів обмежившись проведенням допиту обвинуваченої.

5. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в межах спрощеного порядку дослідження доказів, керуючись законом, оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у даному провадженні вважає, що стороною обвинувачення доведена:

подія кримінального правопорушення та всі елементи складу вищевказаного проступку, об`єкт кримінального правопорушення (здоров`я потерпілого), а також окремо час, місце, спосіб й активні дії обвинуваченої по заподіянню умисних легких тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину за обставин, відображених у змісті обвинувального акту;

винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, форму вини у виді прямого умислу, особу обвинуваченої, як загального суб`єкта нижченаведеного складу кримінального правопорушення (п. 1-2 даного вироку).

6. Ураховуючи зізнавальні показання обвинуваченої, співвставивши їх з фактичними обставинами справи, викладеними в обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким із учасників справи не оспорюються, пересвідчившись в істинності такої позиції сторін кримінального провадження, та одночасно формуюють у суду висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 вищенаведеного кримінального правопорушення (проступку), а тому її дії, які полягали у заподіянні 20 лютого 2022 року у АДРЕСА_2 умисних легких тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення

7. При призначенні покарання ОСОБА_4 обставинами, які його пом`якшують, судом розглядаються щире каяття, яке пов`язується із визнанням винуватості в інкримінованому їй діянні, надання детальних зізнавальних показань по справі, висловлення дійсного жалю з приводу заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності малолітньою дитиною, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (надання зізнавальних показань в ході судового розгляду).

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченої, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

8. Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, її особу (є незаміжньою, проживає однією сім`єю з чоловіком без реєстрації шлюбу, інвалідності не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, непрацевлаштована, має на утриманні одну малолітню дитину, наявність в обвинуваченої зареєстрованого постійного місця фактичного проживання в с. Дігтярівка Роменського району Сумської області, а також зареєстрованого місця проживання в с. Дігтярівка, раніше несудима), наявність вищевказаних обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ураховуючи позицію представника потерпілого у даній справі, ненастання від установленого правопорушення (проступку) винятково тяжких наслідків для потерпілого, представником поткрпілого ОСОБА_8 в інтересах малолітньої дитини не заявлено цивільного позову в ході розгляду даного провадження, суд уважає за необхідне з метою її виправлення та остаточного переосмислення власної протиправної поведінки і для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій основне покарання у виді громадських робіт у межах санкції, визначеною ч.1 ст. 125 КК України. При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 інших альтернативних покарань, визначених санкцією ч.1 ст. 125 КК України, у виді штрафу та виправних робіт, оскільки обвинувачена не має офіційного місця роботи, а також постійного та достатнього для виконання майнових обов`язків по цим видам покарань рівня власних доходів чи заощаджень (відповідні документальні відомості відсутні в матеріалах справи), підзахисна також не висловила наміру працевлаштуватися у найближчий час для отримання певних доходів для сплати штрафу.

На думку суду, також вищенаведений висновок узгоджуються із мотивом Європейського суду з прав людини з приводу подвійної мети кримінального покарання, згідно з яким «кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів (п.102 рішення цього суду у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

9. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

10. Речові докази у даній кримінальній справі відсутні.

11. Запобіжний захід ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду відносно неї не обирався, прокурор клопотань про його обрання на стадії судового розгляду не заявляв.

Керуючись ст. 368,370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання за цим законом в межах санкції статті цього закону у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1