УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_3

представника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу власника тимчасово вилученого ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва 18.05.2021 надійшла скарга власника тимчасово вилученого ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на підставі п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, під час обшуку 28.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ,

Клопотання мотивоване, зокрема, тим, що в провадженні СУ ФР ГУДФС у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000426 від 26.08.2020.
28.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2021 слідчим СУ ФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_5 проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено грошові кошти у розмірі 100000 ( сто тисяч) доларів США та 400000 ( чотириста тисяч ) гривень, які належать ОСОБА_3 , дозволу на вилучення яких слідчим суддею надано не було.

Крім того, слідчий у передбачені КПК України порядку та строки не звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні представник власника тимчасово вилученого майна та власник тимчасово вилученого майна скаргу підтримали з наведених у ній мотивів та просили задовольнити її, вважаючи, що на даний час орган досудового розслідування незаконно утримує грошові кошти, що було вилучено в ході проведення обшуку.

Суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомлений про розгляд скарги, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, однак в силу положень ч. 3 ст. 306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги та додані до неї матеріали, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

28.04.2021 слідчим СУ ФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_5 проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено грошові кошти у розмірі 100000 ( сто тисяч) доларів США та 400000 ( чотириста тисяч ) гривень, які належать ОСОБА_3 про що складено відповідний протокол.

Таким чином майно, яке вилучено під час проведення обшуку згідно до вимог ч.7 ст. 236 КПК України з моменту його вилучення набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідають визначеним у ній критеріям.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За правилами ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, на момент розгляду даної скарги в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, органом досудового розслідування не надано в розпорядження слідчого судді достовірних даних щодо накладення арешту на вказане майно, вилученого в ході обшуку 28.04.2021 в приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями ч. 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність.

Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

В свою чергу, в справі «Пантелеєнко проти України» (№ 11901/02) при аналізі ситуації, коли слідчі органи замість вибору доказів, суттєвих для розслідування, вилучили всі документи з офісу та певні особисті речі, що належать заявнику, які не мали жодного відношення до справи (п. 51), Європейський суд з прав людини постановив, що втручання, яке розглядається, не було здійснено «відповідно до закону» і, таким чином, мало місце порушення статті 8 Конвенції (п. 53).

Вилучення грошових коштів ОСОБА_3 за відсутності доказів здобуття їх протиправним шляхом та безпідставне утримання їх на даний час стороною обвинувачення

є таким, що направлено на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване законодавством України та міжнародними договорами.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги вимоги п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно в ході обшуку 28.04.2021 а саме грошові кошти, що вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають поверненню володільцю ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 13, 16, 22, 26, 167-169, 233, 234, 236, 303, 305, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС Слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні №0000426, - задовольнити.
Зобов`язати слідчих слідчої групи Слідчого відділу розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000426від 26.08.2020 року, згідно протоколу обшуку від 28.04.2021, а саме: грошові кошти у розмірі 100000 ( сто тисяч) доларів США та 400000 ( чотириста тисяч ) гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ст. 309 КПК України.

Повний текст ухвали оголосити 03.08.2021 о 08 год. 10 хв.

Слідчий суддя