Справа № 382/824/21
Номер провадження 1-кп/373/198/21
УХВАЛА

01 жовтня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисниці ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № ЄРДР 0000073 за обвинуваченням ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч. 3 ст.185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, зважаючи на існування ризиків, передбачених п. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику переховування від суду обґрунтовано тяжкістю покарань, які загрожують обвинуваченому внаслідок інкримінування йому дій, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.289, ч. 3 ст.185 КК України.

Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначений в клопотанні, але у формі цитування положень п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України без будь-якого мотивування.

Ризик впливу на потерпілого та свідків, експертів обґрунтовано лише обізнаністю обвинуваченого із місцем їх проживання.

Щодо перешкоджання кримінальному провадженню вказано тільки, що ОСОБА_4 буде це робити іншим чином. Будь-яких обґрунтувань не наведено.

Окремо зазначається про вчинення перед інкримінованими обвинуваченому злочинами іншого умисного злочину проти власності, а також про те, що з метою приховування злочину обвинувачений здав в ломбард викрадений скутер за межами району. Також вказується про тривале проживання обвинуваченого у безгосподарному житлі не за зареєстрованим місцем проживання та згадується про те, що він раніше судимий за злочини проти власності до реальної міри покарання, офіційно не працевлаштований, не одружений та не має осіб на утриманні, має негативну характеристику за місцем проживання.

ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що близько 23:50 03.06.2021 в нього виник умисел на незаконне заволодіння скутером марки «SuzukiLets-III» білого кольору без державного реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49 см. куб. потужністю 7 кінських сил, належного ОСОБА_6 , що знаходився в приміщенні сараю на території домоволодіння по АДРЕСА_2 . Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 зайшов на територію цього домоволодіння та відчинивши двері, які зачинені на врізний замок, в якому знаходився ключ, незаконно проник до сараю. Відшукавши в приміщенні сараю ключі від замка запалювання, вставив їх в замок запалювання транспортного засобу «SuzukiLets-III», вартістю 9600 грн. та не заводячи двигун, щоб не привертати увагу, встановивши таким чином над даним транспортним засобом контроль, покинувши місце вчинення злочину, тим самим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом.

04.06.2021 близько 00:00, незаконно перебуваючи на території вищевказаного подвір`я, без відриву у часі проник у приміщення сараю, де побачив на підлозі бензопилу марки «Grunhelm», з вставками на корпусі зеленого кольору, належну ОСОБА_6 , та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 викрав вищевказану бензопилу вартістю 1400 грн, винісши її з приміщення сараю та поклавши на скутер, викотив його з території вказаного домоволодіння, отримавши таким чином можливість розпоряджатись викраденим.

Захисниця та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Захисниця зазначила, що буде достатнім застосування цілодобового домашнього арешту. При цьому, відповідно до доданої до обвинувального акту угоди про визнання винуватості обвинувачений визнавав вину, що очевидно свідчить про відсутність ризику переховування обвинуваченого від суду. Також обвинувачений має зареєстроване місце проживання. У клопотанні відсутнє обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Доказів про існування будь-яких ризиків прокурором не надано, а тяжкість інкримінованих злочинів та можливе покарання за них само по собі не може підтверджувати наявність таких ризиків.

Обвинувачений вказав, що доцільно застосувати нічний домашній арешт, що б він мав можливість заробляти собі на життя.

Потерпілий зазначив, що обвинувачений має перебувати під вартою, оскільки боїться, що він може вчинити по відношенню до потерпілого або членів його сім`ї насильство. Повідомив, що йому відомо про те, що обвинувачений, перебуваючи під вартою, дзвонив його дружині та пропонував якусь «схему», яка б дозволила йому отримати покарання не «5 років, а 2». Дружина не погодилася. Також, дружина повідомила, що обвинувачений дзвонив й їх 16 річній доньці та просив в неї грошей, але вона не погодилася.

Незважаючи на те, що у клопотанні зазначено про додаток до нього на 21 аркуші, прокурор надав судові документи лише на 11 аркушах, а їх копії надав захисниці вже після обговорення клопотання.

Прокурором надано дві ухвали Яготинського районного суду Київської області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, копію його паспорту з відміткою про зареєстроване місце проживання, дві характеристики від старости, секретаря та депутатів міської ради, три довідки медичних закладів про те, що обвинувачений не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, а також вимогу від 08.06.2021 без номеру (додаток 11 до п. 8.3, 8.4 Інструкції) із довідкою № 55-08062021/32026 на зворотному боці вимоги, яка виконана не державною мовою.

Також прокурор зазначив, що обвинуваченому надавалися додатки на 21 аркуші, але суду та захисниці він вирішив надати лише вище зазначені документи.

Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 10.06.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 68000 грн. Строк дії ухвали до 08.08.2021.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05.08.2021 застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 45 400 грн. Строк дії ухвали до 03.10.2021.

У клопотанні, як на підтвердження обґрунтованості підозри обвинуваченому, зроблені посилання на певні докази, однак прокурор їх до клопотання не додав, зважаючи на те, що ці докази мають бути предметом дослідження під час судового розгляду на підтвердження обставин кримінального правопорушення.

Доказами, які підтверджують обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор назвав вищезазначені ухвали Яготинського районного суду Київської області.

Суд відкидає такі твердження, оскільки зазначені ухвали постановлені за результатом розгляду клопотань про обрання обвинуваченому запобіжних заходів. Отже, вони стосуються обставин, які досліджувались судами у контексті їх обґрунтованості. Відтак вони не мають доказового значення щодо обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, при розгляді іншого клопотання.

Суд бере до уваги ці ухвали задля встановлення факту затримання та строку перебування обвинуваченого під вартою.

Водночас, за обставин спрямування до суду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, до якого додано реєстр матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається здійснення певних слідчих дій, твердження потерпілого щодо вчинення щодо нього обвинуваченим дій, які стороною обвинувачення кваліфіковані як злочини, передбачені ч.2 ст.289, ч. 3 ст.185 КК України, та проведення підготовчого судового засідання, суд доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо обвинуваченого.

Обставини, зазначені у клопотанні щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені жодним доказом.

Зважаючи на те, що тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та можливе покарання за них сама по собі не може бути обставиною, яка свідчить про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, а також, що обвинувачений вже майже 4 місяці перебуває під вартою, суд доходить висновку про недоведеність прокурором наявності цього ризику.

Наявність ризиків, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, взагалі прокурором не обґрунтовано та не доведено.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд констатує повну безпідставність та недоведеність твердження прокурора про намір обвинуваченого чинити незаконний вплив на експертів у цьому кримінальному провадженні.

Щодо впливу на свідків, суд доходить висновку про недоведеність цього твердження. При цьому враховується, що прокурором з власної ініціативи доведено до сторони захисту інформацію про свідків, у тому числі місце їх проживання.

Щодо впливу на потерпілого, суд враховує, що прокурором не доведено цієї обставини будь-якими доказами. Повідомлені потерпілим обставини телефонування обвинуваченим його дружині та доньці, не дають підстав для висновку про незаконність впливу обвинуваченого на нього. Характер переказаного ним змісту таких розмов не свідчить про будь-який намір обвинуваченого незаконно вплинути на потерпілого. При цьому суд враховує, що на момент розгляду клопотання цивільний позов потерпілим не заявлявся, отже на цей час відсутні підстави для висновку, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого у питанні відшкодування можливо спричиненої йому шкоди.

Незважаючи на усне зазначення прокурором наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про це взагалі не вказано у клопотанні.

Суд визнає недопустимим доказом для цілей підтвердження обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень вимогу від 08.06.2021 та довідку на її зворотному боці, оскільки обставина вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на положення ч. 1 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, має підтверджуватись лише вироком суду. При цьому прокурором не доведено обставин можливої допустимості цих відомостей, передбачених ч. 2 ст. 88 КПК України.

Також, інформація, зазначені у довідці на зворотному боці вимоги, не відповідає приписам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», якою передбачено, що мовою діловодства і документообігу органів державної влади є державна мова.

Прокурором не зазначено та судом не встановлено, яким чином надані характеристики на обвинуваченого підтверджують будь-які обставини, визначені ст. 177 та 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 194 КПК України, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

Будь-яких обґрунтувань та доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором у клопотанні не зазначено та суду не надано.

З досліджених судом доказів вбачається, що обвинувачений має місце проживання та до затримання мав неофіційний заробіток. Також, з його слів, має близьких родичів, у тому числі мати, яка потребує стороннього догляду. Крім того, суд бере до уваги, що зі слів обвинуваченого йому діагностували важку хронічну хворобу, яка потребує додаткового лікування за межами місць позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на засади диспозитивності та змагальності кримінального провадження, суд при розгляді цього клопотання бере до уваги лише ті документи, які подані прокурором, як додатки до цього клопотання, а також обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

За цих обставин, суд доходить висновку, що прокурором не доведено будь-якого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 202, 315 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1