ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000061 від 19 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не депутата, з неповною середньо освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених.1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 17 жовтня 2020 року близько 7:05 год, перебуваючи на території зупинки електропоїзда у с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, знайшовши попередньо там барсетку, в якій знаходились належні ОСОБА_4 речі, а саме мобільний телефон марки «NOMI» модель «І2400» та документи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його кримінально-протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_4 бувший у користуванні мобільний телефон марки «NOMI» модель «І2400» вартістю 413 грн., який заховав в одній із господарських будівель на своєму подвір`ї, маючи при цьому реальну можливість вільно розпоряджатись викраденим майном та при цьому повідомивши ОСОБА_4 , що належних йому речей він не знаходив.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, що полягає у таємному викрадені чужого майна (крадіжка).

Крім цього, 17 жовтня 2020 року близько 7:05 год, перебуваючи на території зупинки електропоїзда у с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, знайшовши попередньо там барсетку, в якій знаходились належні ОСОБА_4 речі та документи, а саме паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.07.2019 року на його ім`я і дійсний до 09.07.2029 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його кримінально-протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_4 саме паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.07.2019 року на його ім`я і дійсний до 09.07.2029 року, який заховав в одній із господарських будівель на своєму подвір`ї, маючи при цьому реальну можливість вільно розпоряджатись викраденими документами та при цьому повідомивши ОСОБА_4 , що належних йому документів він не знайшов.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.З ст.357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспортом громадянина України.

В судовому засіданні між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення, яку учасники процесу під час проведення розгляду справи просять затвердити.

Згідно із угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно повністю визнає себе винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, йому зрозуміле суть формулювання обвинувачення, та його правова кваліфікація. Також сторонами узгоджено, що у випадку затвердження угоди про примирення обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин, за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання.

Суд, заслухавши клопотання про затвердження угоди про примирення, думку обвинуваченого та потерпілого, міркування прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним відноситься до кримінальних проступків.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, що передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та повністю погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд дійшов до переконання, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, чи будь-яких інших обставин, ніж ті , що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не порушують права свободи, інтереси сторін та суспільства, також встановлено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення органами досудового розслідування та наявність ґрунтовних, достатніх та законних підстав узгодженого покарання у виді штрафу, а саме кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних та достатніх підстав для визнання винуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затверджені угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, також обставини, що пом`якшують покарання, а саме особу обвинуваченого, те що він повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних проступків та щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, котрі у відповідності до ст. 66 КК України обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, який відповідно на підставі ст. 469 КПК України надані повноваження ініціювати угоду про примирення.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст..ст. 100, 126 КПК України

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати у відповідності до вимог КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 08 грудня 2020 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 29 жовтня 2020 року про вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України.

Відповідно до затвердженої угоди визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання :

-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 80 годин,

-за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати, а саме 817,25 грн за проведення товарознавчої експертизи від 09.11.2020 №6/1-1056/20;

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази, а саме :

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого у АДРЕСА_1 , № НОМЕР_2 повернути законному володільцю.

-Мобільний телефон марки «NОМІ» модель « і22400» IMEI : НОМЕР_3 повернути законному володільцю.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1