Номер справи 289/1668/21
Номер провадження 1-кс/289/232/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Став-Слобода Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з поданого клопотання та доданих до нього матеріалів, СВ ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000096 від 07.07.2021 за ч. 4 ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2021 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісовому масиві поблизу с. Став-Слобода Радомишльської ОТГ Житомирського району Житомирської області з метою подальшого збуту незаконно зрубаної деревини.
У період з 10 по 14 червня 2021 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, з метою здійснення незаконної порубки лісу, всупереч вимогам ст. 54 Лісового кодексу України, п. п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, не маючи лісорубного квитка на здійснення лісорубних робіт, приїхав до лісового масиву, що розташований поблизу вул. Центральної в с. Став-Слобода Радомишльського району Житомирської області та у 31 кварталі 01 виділу Забілоцького лісництва ДП «Радомишльський лісгосп АПК» за допомогою своєї бензопили «STIHLMS-180», яку завідомо взяв з собою, незаконно зрізав 16 сироростучих дерев породи «дуб» та 4 дерев породи «вільха» і у подальшому збув незаконно зрубану деревину невстановленій слідством особі, за що отримав гроші в сумі 14000,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив незаконну порубку та збут лісу, чим заподіяв ДП «Радомишльський лісгосп АПК» матеріальну шкоду на загальну суму 388 707 грн. 65 коп., яка розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».
17.08.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України у кримінальному провадженні №0000096 від 07.07.2021.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів, допитом свідка та особистим зізнанням підозрюваного.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Так, існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі строком від п`яти до семи років. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Також, необхідно врахувати дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме його вік та відсутність відомостей про тяжкі захворювання чи інвалідність, відсутність постійного джерела доходів, відсутність міцних соціальних зв`язків, що свідчить про можливість підозрюваним, в будь-який момент, залишити фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджена, а тому просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

СВ ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській областіпроводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000096 від 07.07.2021 за ч. 4 ст. 246 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, повідомлено громадянина України ОСОБА_4 17.08.2021.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не працює, не має утриманців, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та в суд за першою вимогою;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити - до 07.11.2021.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний не виконає покладенні на нього обов`язки, до нього може бути застосований більш суворий вид запобіжного заходу та може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконання особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1