Справа № 519/993/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні № 0000284, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2021, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Григорівка, Комінтернівського району, Одеської області, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий - 03.03.2021 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

Встановив:
03.03.2021 згідно з вироком Южного міського суду Одеської області ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та засудженому призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. 15 квітня 2021 року засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік в Лиманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (Одеському районному відділу номер 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області).

17 травня 2021 року ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбуття призначеного йому покарання, та направлено до КП «Екосервіс», для відбуття призначеного йому покарання, однак, останній для відбуття призначено покарання у виді громадських робіт не прибув. 14 червня 2021 року ОСОБА_3 попереджено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, та повторно направлено до КП «Екосервіс» для відбуття призначеного йому покарання.

15 червня 2021 року ОСОБА_3 прибув до КП «Екосервіс», де був ознайомлений з графіком відбуття покарання у виді громадських робіт з наведення санітарного порядку, благоустрою території м. Южне Одеської області, в період з 15.06.2021 по 30.06.2021.

Відпрацювавши 18.06.2021 4 години та 23.06.2021 2 години, ОСОБА_3 в подальшому, умисно, з метою ухилення від призначеного йому покарання до КП «Екосервіс» не прибував, до відбуття призначеного покарання не приступив та призначені судом 80 годин в повному обсязі не відпрацював, без поважних на те причин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразились в ухиленні засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 , вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті та щиро розкаюється. Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженнями його права на апеляційне оскарження та згідний з ними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудним своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_3 в ухиленні від відбуття покарання у виді громадських робіт доведена повністю.

Суд, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. А відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також враховується, що обвинувачений офіційно не працює, не одружений, раніше судимий, по місцю проживання характеризується загалом задовільно, на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Южненська міська лікарня» ЮМР не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді арешту.

Крім того, вироком Южного міського суду Одеської області від 03.03.2021 ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, 74 годин з яких не відбув.

За таких обставин, до призначеного покарання ОСОБА_3 слід частково приєднати невідбуте покарання у виді громадських робіт за вироком Южного міського суду Одеської області від 03.03.2021 та призначити остаточне покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, перевівши при складанні покарань менш суворе покарання у виді громадських робіт в більш суворий вид - арешт, виходячи із співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відомості про майно, на яке накладено арешт, у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 03.03.2021 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 7 (сім) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ