Справа № 645/5060/21
Провадження № 1-кп/645/637/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Колегія суддів Фрунзенський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12

розглянувши в підготовчому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України,

в с т а н о в и в:
29 липня 2021 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001704 від 03 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України.

Ухвалою судді від 03 серпня 2021 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити до судового розгляду обвинувальний акт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування клопотання зазначив, що 03.09.2020 року о 13 год. 45 хв. його протиправно затримали працівники поліції ВП № 2 ХРУП ГУНП в Харківській області. Вважав, що обвинувальний акт не може свідчити про об`єктивність досудового слідства та його законність, адже не містить жодної конкретики, фактичні обставини події не відповідають тим, що викладені у обвинувальному акті. Зазначає, що необґрунтованість та неконкретизованість обвинувального акта полягає у надуманих, неконкретних та некоректних формулюваннях, та які жодним чином не підтверджуються матеріалами та документами кримінального провадження, а саме він не знайомий особисто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ніколи не був за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено в обвинувальному акті. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заволоділи майном, а саме 700 000 гривень, 1 150 000 доларів США та 55 000 Євро, проте не зазначено хто є власником даного майна ОСОБА_13 , ОСОБА_14 чи ТОВ «ТАСКОМ». Таким чином, вважає, що стороною обвинувачення чітко не вказано про беззаперечність фактів, викладених у тексті обвинувального акту, а також відсутні посилання на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення досудового розслідування. Обвинувальний акт містить лише опис/виклад обставин вчинення невстановленими особами, без зазначення конкретних, чітких, достовірно встановлених та підтверджених допустимими доказами дій, які надумано вчинені ним, є незаконним та грубим порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору.

Захисники обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтримали позицію підзахисних.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту, вказуючи, про його необґрунтованість та зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні. Питання порушені обвинуваченими та стороною захисту не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали цивільні позови.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_12 заперечував щодо повернення обвинувального акта прокурору, просив призначити справу до судового розгляду та прийняти цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, виходячи з наступного.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акту закон не містить.

Аналізуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з наступного.

Виходячи із змісту положень ст. ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити крім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що у обвинувальному акті, який надійшов до суду викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими. Також судова колегія зазначає, що перевірка обґрунтованості викладених прокурором обставин кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, його об`єктивна та суб`єктивна сторона) належить до стадії судового розгляду і не може бути здійснена під час підготовчого судового засідання.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що в задоволенні клопотання обвинувачених про повернення обвинувального акту слід відмовити.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Крім того, 10.08.2021 року адвокат ОСОБА_15 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт з мобільного телефону Iphone в тонкому чохлі білого кольору, мобільний телефон Iphone білого кольору в прозорому чохлі, що належать ОСОБА_16 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.01.2021 року, старшим слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 20.01.2021 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку квартири було вилучено майно, яке знаходилось в приміщенні під час обшуку, але не належить підозрюваному, а саме: мобільний телефон Iphone, в тонкому чохлі білого кольору, мобільний телефон Iphone, білого кольору в прозорому чохлі. Частина вилученого при обшуку майна належить ОСОБА_16 .. 21.01.2021 року ухвалою слідчого судді, за клопотанням слідчого, було накладено арешт на зазначене майно. Майно визнане речовими доказами постановою слідчого. Зазначає, що наразі досудове розслідування завершено, отже всі докази зібрані, експертизи проведені, всі висновки долучені до матеріалів справи. В матеріалах справи не міститься інформації щодо призначення експертизи вищезазначених телефонів, та як наслідок відсутні висновки експерта щодо їх дослідження. Інших протоколів, процесуальних документів та посилань на них, висновків, досліджень щодо вищезазначеної частки вилученого майна, матеріали кримінальної справи кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001704 від 03.09.2020 року не містять.

Захисник вважала, що вищезазначені речі не відповідають вимогам КПК України щодо визнання їх речовими доказами. Вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, не містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке на сьогоднішній день завершено, належать особі, яка не є стороною цієї справи, та право власності якої порушується. Власниця вищезазначеного майна, гр. ОСОБА_16 , не є стороною у даному кримінальному провадженні, є добросовісним набувачем вищезазначеної частки майна, жодним чином не причетна до подій в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання, вважав його передчасним, оскільки арешт на зазначені телефони накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, доля яких не може бути вирішена на стадії підготовчого провадження.

Обвинувачені та їх захисники в підготовчому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник потерпілих ОСОБА_12 заперечував щодо вказаного клопотання та просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали за клопотанням про скасування арешту майна, судова колегія приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.01.2021 року надано слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою виявлення та вилучення решти грошових коштів в сумі приблизно 1 050 000 доларів США, 55 000 Євро, 700 000 гривень, викрадених з офісу по АДРЕСА_1 ; револьверу, яким погрожували потерпілому ОСОБА_13 під час нападу, та мобільного телефону Samsung Galaxy S10 Plus, що належить потерпілому ОСОБА_13 .

Згідно протоколу обшуку від 20.01.2021 року було виявлено та вилучено, в тому числі: мобільний телефон Iphone в тонкому чохлі білого кольору, мобільний телефон Iphone білого кольору в прозорому чохлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна, ОСОБА_15 посилається на те, що в подальшому застосуваня арешту телефонів відпала потреба, оскільки експертні дослідження вже проведено та власниця ОСОБА_16 не є стороною у даному кримінальному провадженні, є добросовісним набувачем вищезазначеної частки майна, жодним чином не причетна до подій в даному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України на даній стадії суду надано лише обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, інші матеріали кримінального провадження, в тому числі і висновки експертиз, до суду не надано.

Як встановлено колегією суддів, з матеріалів клопотання та пояснень учасників процесу, дане майно є речовими доказами по справі та на нього накладено арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Крім того, при постановлені вироку судом вирішується питання речових доказів (ст. 374 КПК України).

Враховуючи, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001704 від 03 вересня 2020 року, призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні, розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, судова колегія вважає, що доводи, наведені ОСОБА_15 у клопотанні про скасування арешту майна на даному етапі судового розгляду не свідчать про те, що потреба в застосуванні арешту майна відпала, та вважає клопотання таким, що подано передчасно.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_15 про скасування арешту майна.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частина 1 ст. 61 КПК України передбачає, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

За таких обставин, судова колегія, вислухавши позицію учасників процесу, вважає за необхідне прийняти цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст. 61, 128, 170, 174, 291, 314-316 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 про скасування арешту майна - відмовити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 прийняти до спільного розгляду з обвинувальним актом.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України,у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 22 лютого 2022 року о 14 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати осіб згідно обвинувального акта.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3