Провадження № 1-кп/750/405/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
законного представника

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002700 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Корюківського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2021, близько «17» год. «55» хв., автомобіль марки «ГАЗ» модель «3302-14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , рухався зі сторони пр. Перемоги в бік вул. Київська по пр. Миру в м. Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу будинку № 35 по пр. Перемоги у м. Чернігові, водій ОСОБА_8 , при появі на сусідній смузі для руху, перед нерегульованим пішохідним переходом транспортного засобу, що зменшує швидкість чи зупиняється, не правильно оцінивши дорожню обстановку, та відповідно не реагуючи на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебуває пішохід, не зменшив швидкість руху, а вразі потереби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу та продовжив рух, у результаті чого здійснив наїзд на неповнолітню ОСОБА_4 , 2007 року народження, яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно руху вищевказаного транспортного засобу.

У результаті дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому великогомілкової та поперечного перелому малогомілкової кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків та гематомою середньої третини лівої гомілки, набряку та забою лівого ліктьового суглобу, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, саднами обличчя, закритої травми живота з забоєм селезінки, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 458 від 29.09.2021 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 добу.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.9 (а), 2.3 (б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся та вибачився перед потерпілою, частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду, що підтвердила законний представник потерпілої. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 грн, визнав частково в сумі 20 000 грн.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_8 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданої шкоди, за відсутності обставин, що його обтяжують, думку законного представника потерпілої щодо призначення обвинуваченому міри покарання та відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк та позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, згідно санкції статті.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, частко відшкодував завдану шкоду та не має на даний час попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.

Представником потерпілої ОСОБА_6 заявлено в інтересах потерпілої ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 на суму 200 000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, який суд визнає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких вона понесла, зокрема стан її здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілій дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягають задоволенню в розмірі 50 000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.09.2021.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- оптичний носій DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «ГАЗ» модель «3302-14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Чернігівській області (м. Чернігів, пров. Вокзальний, 17) повернути в повне розпорядження власника ОСОБА_9 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1