ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№616/783/20 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1470/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.128 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

-потерпілого ОСОБА_9 ,

-представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 січня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільно-транспортного підприємства «Автотранс» ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу задоволено.

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільно-транспортного підприємства «Автотранс», якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України закрито.

Як установив суд, 17.11.2020 о 09 год. 20 хв. між ОСОБА_9 , який перебував на території автостанції, розташованої за адресою: смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область, вул. Паркова, буд. 24, та чекав на попутників з метою подальшої поїздки до м. Харкова, та водієм маршрутного таксі ОСОБА_7 виникла словесна сварка з приводу перевезення пасажирів до м. Харкова. Під час сварки, ОСОБА_7 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, знаходячись на відстані витягнутої руки, в положенні обличчя до обличчя ОСОБА_9 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва. Від нанесеного удару ОСОБА_9 не втримався на ногах та впав на правий бік на асфальтоване покриття.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/53-ВБ/20 від 21.12.2020 в результаті протиправних дій з боку ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: закритий перелом проксимального відділу правої стегнової кістки зі зміщенням, який відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, згідно до пункту 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений статтею 128 Кримінального кодексу України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин, попросив вибачення у потерпілого, висловлює жаль з приводу вчиненого, вчиняв дії, які свідчать про його бажання відшкодувати шкоду потерпілому, що свідчить про його щире каяття. Суд також зазначив, що потерпілий не заперечував того, що ОСОБА_7 попросив вибачення, телефонував йому та пропонував відшкодувати шкоду, під час досудового розслідування із цивільним позовом не звертався.
Крім того, судом прийнято до уваги, що за місцем роботи у ТОВ "АТП "Автотранс", де ОСОБА_7 працює водієм автотранспортних засобів категорії "Д", обвинувачений характеризується позитивно, користується авторитетом та повагою у колективі,
Також суд послався на те, що 04 січня 2021 року на загальних зборах трудового колективу ТОВ "АТП "Автотранс", з урахуванням позитивних характеристик обвинуваченого та його пояснень, було одноголосно вирішено звернутися до суду із клопотанням про передачу ОСОБА_7 на поруки трудового колективу.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд, при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, безпідставно дійшов висновку про наявність у обвинуваченого щирого каяття, оскільки ОСОБА_7 хоча і визнав вину, однак перерахував почтовим переказом потерпілому грошові кошти в сумі 1 000 грн. лише після того, як розпочалося підготовче судове засідання, що свідчить лише про спробу обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, а не як щире каяття. Наголосив, що потерпілий у підготовчому судовому засіданні категорично заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки у обвинуваченого відсутнє щире каяття, так як йому не було відшкодовано збитків, через що він був вимушений звернутися до суду із цивільним позовом. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, потерпілий ОСОБА_9 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Указав, що суд не перевірив чи має трудовий колектив ТОВ «АТП «Автотранс» можливість впливати на поведінку ОСОБА_7 і чи не є клопотання про передачу його на поруки трудовому колективу формальним і спрямованим лише на його звільнення від кримінальної відповідальності. Зазначив, що висновки суду про наявність у обвинуваченого щирого каяття є безпідставними. Наголосив, що суд невірно оцінив його показання про те, що ОСОБА_7 просив у нього вибачення та намагався відшкодувати шкоду, оскільки обвинувачений телефонував йому лише один раз, коли дізнався, що він звернувся до поліції та просив відмовитися від заяви та жодної допомоги в лікуванні не пропонував. На думку потерпілого грошовий переказ від обвинуваченого в сумі 1 000 грн. є знущанням, оскільки витрати на лікування становлять майже 30 000 грн. Також зазначив, що розмір та час здійснення грошового переказу свідчать лише про намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, а не його щире каяття. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, потерпілого його представника, які підтримали апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, які вважали ухвалу суд законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, у тому числі, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а отже і захист прав та інтересів окремих осіб, яким злочином заподіяно матеріальної або моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 47 КК особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Тобто з огляду на такі дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Дискреційні повноваження суду визначено і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідальності таких повноважень суду, принципу верховенства права, що забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як свідчить системний аналіз вказаних норм, з`ясування думки потерпілого щодо звільнення винної особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим елементом такого звільнення, отже суд повинен виходити не тільки з наявності підстав, передбачених нормами, які забезпечують умови звільнення, але й кінцевого підсумку, який повинен слугувати виправленню особи.

Крім того, поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме звукозапису судового засідання від 20 січня 2021 року, потерпілий категорично заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки останній жодним чином не відшкодував завдані збитки та не здійснював жодних дій направлених на їх відшкодування.

Що стосується посилання суду на підтвердження потерпілим факту телефонного дзвінка з боку обвинуваченого, як на підставу вважати наявність у обвинуваченого щирого каяття, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки здійснення одного телефонного дзвінка потерпілому не може свідчити про наявність дійсного та відвертого каяття.

До того ж, як вбачається з цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 майнова шкода завдана протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 становить 28 480, 20 грн., що підтверджується долученими до цивільного позову фіскальними чеками, а моральна шкода становить 100 000 грн.

Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений здійснив поштовий переказ потерпілому на суму 1041,60 грн. лише 16 січня 2021 року, тобто перед підготовчим судовим засіданням, яке відбулося 20 січня 2021 року, що з огляду на суму завданого матеріального та морального збитку та часу здійснення такого відшкодування, може свідчити лише про намагання ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Інших даних, які б підтверджували намагання обвинуваченого відшкодувати завдані збитки, матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про можливість впливу трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільно-транспортного підприємства «Автотранс» на поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки судом не проаналізовано змісту протоколу загальних зборів трудового колективу ТОВ «АТП «Автотрасн» від 04 січня 2021 року, який не містить переліку всіх осіб, які приймали участь у зборах трудового колективу, не містить підписів цих осіб, а також вказівку про їх думку з приводу можливості виправлення обвинуваченого в умовах передачі його на поруки трудовому колективу, а лише зазначена загальна кількість осіб, що ставить під сумнів дійсність бажання трудового колективу взяти на поруки обвинуваченого.

Отже, висновки суду про можливість здійснення впливу трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільно-транспортного підприємства «Автотранс» на поведінку обвинуваченого та наявність у обвинуваченого щирого каяття, як необхідних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, є передчасними, оскільки судом не приділено належної уваги обставинам грошового переказу та не проаналізовано думку потерпілого щодо наявності у обвинуваченого дійсного, а не уявного каяття, а також поверхневість дослідження клопотання трудового колективу про передачу на поруки обвинуваченого.

Таким чином, суд першої інстанції зазначені вище обставини залишив поза увагою, у зв`язку з чим прийняв передчасне рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: