печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2016/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №00001779 від 19.08.2019,-

ВСТАНОВИВ:
14.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №00001779 від 19.08.2019 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 26.10.2021 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року у справі № 757/55858/21-к у ОСОБА_4 було проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона проживає разом із своєю дитиною.

Адвокат вказує, що в результаті вище зазначеного обшуку у ОСОБА_4 було вилучено речі згідно до переліку протоколу обшуку від 26.10.2021 року та грошові кошти в сумі 7100,00 дол. США, які є зазначені в протоколі обшуку, що не мають жодного відношення до кримінального провадження № 0001779 від 19.08.2019 року за ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189 КК України, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до інформації, яка вказується в обґрунтуванні ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року у справі № 757/55858/21-к, щодо надання дозволу на обшук у ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , досудовим розслідуванням встановлено, що до Генеральної прокуратури України надійшов запит про надання міжнародної правової допомоги від компетентних органів Французької Республіки за фактами кібератак упродовж листопада 2018-червня 2019 на понад 1200 об`єктів у різних країнах із використанням «програм-вимагачів»- «LOCKED GOGA».

Вилучені речі (жорсткі диски, мобільний телефон, комп`ютер) під час обшуку 26.10.2021 року у квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не є такими, які зазначені в ухвалі слідчого судді у справі № 757/55858/21-к, так як не могли використовуватись при вчиненні злочинів, містити інформацію про них, в зв`язку з тим, що придбані ОСОБА_4 за грошові кошти здобуті законним шляхом, вже після скоєння злочинів, а саме починаючи з вересня 2019 року, що підтверджується рахунком на оплату № 8302359 від 31.10.2019 року, замовлення № 910300329; видатковою накладною № 8302359 від 30.10.2019р., видатковою накладною № жур00657260 від 30.09.2019р., видатковою накладною № 2073723 від 26.02.2021р., товарним чеком від 26.02.2021р. № 106683178, гарантійними талонами №630734118 від 23.02.21р., № 342675621 від 08.12.19р., 327103108 від 28.10.19, №319415219 від 30.09.19р., товарним чеком від 30.09.19р., товарним чеком від 12.12.2020р.

Адвокат наполягає, що вказані вище вилучені речі під час обшуку 26.10.2021 року не купувались ОСОБА_4 за грошові кошти отримані від протиправної діяльності та вилучені грошові кошти в розмірі 7100,00 дол. США не є отриманими від злочинної діяльності, так як ОСОБА_4 отримує легальний, законний дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується податковими деклараціями за 2019, 2020, 2021 роки (розмір доходу становить 1 386 800 гривень за період з 2019 по 2021 рік), здійснює підприємницьку діяльність у встановлений законом спосіб, що підтверджується випискою фізичної особи-підприємця від 01.10.2019 року за № 2 067 10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сплачує податки у встановлений законом спосіб, що підтверджується витягом № 080 з реєстру платників єдиного податку від 01.11.2019 року. ОСОБА_4 є законослухняною громадянкою та не має жодного відношення до злочинної діяльності невідомих їй людей. Єдиною знайомою особою у матеріалах кримінального провадження, які зібрані органом досудового розслідування є її колишній чоловік та батько її єдиного сина ОСОБА_6 , який перебуває у міжнародному розшуку за підозрою у скоєнні кіберзлочинів та з яким остання не спілкується після розлучення з 2017 року, що підтверджується рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2017 року у справі № 363/3511/17. Утримує самостійно дитину їх спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку з тим, що з батьком дитини ОСОБА_6 не спілкується з 2017 року, фінансового забезпечення не отримує, для виїзду з дитиною на відпочинок кожного разу вимушена звертатись до органів опіки та піклування за відповідним розпорядженням.

Окрім цього, зазначено, що 26.10.2021 року обшук проводився не тільки за місцем проживання ОСОБА_4 , а й у її транспортному засобі, яким користується остання на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.10.2021 року у справі № 757/54579/21-к, надано дозвіл лише на проведення обшуку в автомобілі «Mercedes-Benz GLE 250», 2018 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , без права його вилучення.

В результаті обшуку 26.10.2021 року автомобіля «Mercedes-Benz GLE 250», 2018 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 , працівниками поліції не виявлено зазначених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.10.2021 року у справі № 757/54579/21-к, предметів на які надавався дозвіл на обшук з подальшим їх вилученням. Натомість, на думку адвоката працівники поліції незаконно та безпідставно вилучили сам транспортний засіб, який не має жодного відношення до кримінального провадження № 0001779 від 19.08.2019 року.

Однак, 09.11.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні клопотання про накладання арешту на транспортний засіб (справа № 757/57131/21).

Таким чином, вилучені речі під час обшуку ОСОБА_4 необхідні для ведення своєї фінансово-господарської діяльності, так як вона є професійним фотографом і комп`ютерна техніка їй необхідна для подальшого надання фото послуг і отримання доходів, так як купувалась саме для цього. На вилучених речах не має нічого крім фото робіт для клієнтів ОСОБА_4 , а так як у неї вилучили всі грошові кошти, які нею були заощадженні в продовж 2019-2021 року в розмірі 7100,00 дол. США, вона позбавлена можливості купити нову техніку та навіть не має наразі грошових коштів для свого з сином проживання. ОСОБА_4 має ряд хронічних захворювань серця, які потребують належного лікування, харчування та відсутності стресових ситуацій, тобто грошових коштів. Син ОСОБА_4 повністю на її утриманні (оплата навчання, лікування, розвиваючих кружків, харчування), вона забезпечує його самостійно, батько дитини перебуває в розшуку та самоусунувся від утримання спільного сина, тобто втрата вилучених речей і грошових коштів є значним фінансовим тягарем для ОСОБА_4 та нанесення сильної психологічної травми для неї, що стало наслідком погіршення її психологічного та фізичного здоров`я, а для її сина втрата звичного способу життя.

З врахуванням зазначеного адвокат просить суд, зобов`язати старшого слідчого ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 та/або іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001779 від 19.08.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189 КК України, негайно повернути законному власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або його представнику майно, а саме: вилучене майно:

- грошові кошти в сумі 7100,00 дол. США;

- мобільний телефон iPhone 12 ProMax, IMEI 35 НОМЕР_2 9 з SIM-карткою Київстар НОМЕР_3 ;

- iPad mini mod. A 1550, s/n НОМЕР_4 ;

- портативний жорсткий диск Transcend mod. TS 1TSJ25H3B, s/n F39763-0189 з кабелем;

- SD- картка, San DisK, 128 Gb, s/n BP G;

- MacBooK Pro (15-inch 2019) s/n CO2YW03LLVCG з зарядним пристроєм;

- HDD Transcend, mod TS1TSJ25 M3S s/n G30192-3208 з кабелем;

- HDD Transcend, mod TS1TSJ25 H3B s/n E70873-0121 з кабелем;

- HDD WD E1 cments, s/n WX71E3MJA43 з кабелем;

- банківська картка ПриватБанк НОМЕР_5 ;

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, через канцелярію суду заявником було подано заяву про те, що скаргу підтримує та просить розглядати у її відсутність.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заперечення прокурора, приходжу до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0001779 від 19.08.2019 за ознаками вчинення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, з наданих доказів суду, вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, вбачається з ухвали слідчого судді та доводів адвоката, що органом досудового розслідування досліджуються обставини вчинення криімнального правопорушення, за період з 2018 року по 2019 рік.

Разом з цим, вбачається, що ОСОБА_4 не спілкується з ОСОБА_6 з 2017 року, оскільки у відповідності до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2017 року у справі № 363/3511/17, шлюб з ОСОБА_6 було розірвано.

З наданих матеріалів, які долучені до скарги вбачаєттся, що вилучені речі та документи, не відносяться до кримінального правопорушення та не можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та як, заявник ОСОБА_4 отримує легальний, законний дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується податковими деклараціями за 2019, 2020, 2021 роки (розмір доходу становить 1 386 800 гривень за період з 2019 по 2021 рік), здійснює підприємницьку діяльність у встановлений законом спосіб, що підтверджується випискою фізичної особи-підприємця від 01.10.2019 року за № 2 067 10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сплачує податки у встановлений законом спосіб, що підтверджується витягом № 080 з реєстру платників єдиного податку від 01.11.2019 року

Адвокат наполягає на тому, що грошові кошти здобуті законним шляхом, вже після скоєння злочинів, а саме починаючи з вересня 2019 року, що підтверджується рахунком на оплату № 8302359 від 31.10.2019 року, замовлення № 910300329; видатковою накладною № 8302359 від 30.10.2019р., видатковою накладною № жур00657260 від 30.09.2019р., видатковою накладною № 2073723 від 26.02.2021р., товарним чеком від 26.02.2021р. № 106683178, гарантійними талонами №630734118 від 23.02.21р., № 342675621 від 08.12.19р., 327103108 від 28.10.19, №319415219 від 30.09.19р., товарним чеком від 30.09.19р., товарним чеком від 12.12.2020р.

Таким чином, суд дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що позиція заявника та його адвоката є обгрунтованою та доведеною, оскільки свідчить проте, що заявник набула майно законним шляхом, яке не має стосунку до кримінального провадження та набуте поза періодом вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що вилучення вказаного майна та його утримання перешкоджає нормальній життєдіяльності заявника, яка не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні та станом на момент розгляду скарги довела обставини, що вилучене майно під час обшуку 26.10.2021 не має відношення до кримінального провадження, а іншого не було спростовано стороною обвинувачення.

Відтак, скарга підлягає задоволенню та вилученне майно підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України, яка входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001779 від 19.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189 КК України, повернути законному власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або його представнику вилучене майно, а саме:

- грошові кошти в сумі 7100,00 дол. США;

- мобільний телефон iPhone 12 ProMax, IMEI 35 НОМЕР_6 з SIM-карткою Київстар НОМЕР_3 ;

- iPad mini mod. A 1550, s/n НОМЕР_4 ;

- портативний жорсткий диск Transcend mod. TS 1TSJ25H3B, s/n F39763-0189 з кабелем;

- SD- картка, San DisK, 128 Gb, s/n BP G;

- MacBooK Pro (15-inch 2019) s/n CO2YW03LLVCG з зарядним пристроєм;

- HDD Transcend, mod TS1TSJ25 M3S s/n G30192-3208 з кабелем;

- HDD Transcend, mod TS1TSJ25 H3B s/n E70873-0121 з кабелем;

- HDD WD E1 cments, s/n WX71E3MJA43 з кабелем;

- банківська картка ПриватБанк НОМЕР_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1