Справа № 496/2156/19
Провадження № 1-кп/496/279/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2019 року, об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_8 на ґрунті відмови останньої поновити близькі стосунки, маючи умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, схопив потерпілу руками за коси та штовхнув у гаражне приміщення, де утримуючи правою рукою ОСОБА_8 за коси, кулаком лівої руки наніс потерпілій не менше двох ударів в область нижньої щелепи, множинні удари в область голови, один удар по правій поперековій області та один удар лівою ногою в крижову область, в результаті чого у потерпілої було діагностовано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, в єдиний морфологічний комплекс якої входять: струс головного мозку, перелом нижньої щелепи в області підборіддя, закритий перелом кісток носу, синці та садна голови, синці правої поперекової та крижової області. Виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженим наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, не визнав. При цьому пояснив, що він проживав разом з ОСОБА_8 (потерпілою), між ними виникла сварка і він забрав свої речі та поїхав. Потерпіла йому зателефонувала та попросила повернутись, що він і зробив. Приїхавши до будинку потерпілої він почав дзвонити та стукати по воротам, про те йому ніхто не відчинив. Він зламав металопрофіль на воротах, в цей час вийшов сусід та потерпіла повідомила його, що визве поліцію, про те відчинила йому двері. Зайшовши у двір він полагодив ворота. Між ними знову виник конфлікт, в ході якого вона вдарила його кулаком по голові, а потім хотіла поцарапати його. Вона схопила зубами його палець, після чого він вдарив її два рази правою рукою по голові так як ліва була зайнята. Отримавши травму пальця він поїхав в травмпункт. У нижню щелепу її не бив, вважає, що вона лопнула від її укусу його пальця. Вважає, що він діяв в стані самооборони. Цивільний позов не визнав.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона проживала зі ОСОБА_11 (обвинуваченим). 05.01.2019 року у вечері приїхав обвинувачений, на цей час вони вже розійшлись, вони посварились. Зранку у них знову виник конфлікт. Обвинувачений поїхав, проте повернуся через 30 хв., вибив ворота, вчинив скандал із-за припинення їх стосунків. Він схопив її за волосся, затягнув її у гараж, де наніс їй декілька ударів по обличчю, голові та тулубу. У неї потекла кров з носу. В ході побиття обвинувачений вибив їй 4 зуба та зламав щелепу. На цивільному позові наполягає.
Суд вважає, що вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-показами свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що вона 6.01.2019 року зателефонувала ОСОБА_13 , і остання повідомила їй, що вона знаходиться в лікарні після побиття її співмешканцем ОСОБА_14 , у неї була зламана щелепа. В розмові з ОСОБА_14 (обвинувачений), останній просив її помирити їх та через нею просив пробачення у потерпілої за побиття ОСОБА_15 ;

-показами свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні про те, що він є сусідом потерпілої та вийшов на стук у ворота, обвинувачений пошкодив ворота потерпілої та сказав, що полагодить, через деякий час бачив швидку біля будинку ОСОБА_15 ;

-показами свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні про те, що вона є матір`ю потерпілої. 06.01.2019 року обвинувачений сварився з її дочкою, а потім поїхав. Приїхавши знову бив у ворота. ОСОБА_18 не хотіла відчиняти, про те відчинила хвіртку. Обвинувачений зайшов та за коси затягнув ОСОБА_19 у гараж. Вийшовши з гаражу витирав руки, потім вийшла її дочка у неї текла кров з обличчя. Вони викликали швидку та поліцію;

-показами експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні про те, що перелом у потерпілої був спричинений внаслідок ударної дії. Перелом щелепи від укусу він ні в практиці ні в літературі не зустрічав;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2019 року відповідно до яких ОСОБА_8 повідомила правоохоронні органи про побиття її 06.01.2019 року співмешканцем ОСОБА_11 в дворі її будинку (а.с. 70, 71);

-протоколом огляду місця події від 06.01.2019 року та фототаблицею до нього відповідно до якого працівниками поліції було оглянуто територію земельної ділянки та будинок АДРЕСА_2 , та в ході огляду місця події було виявлено пошкодження листів металопрофилю на воротах. При вході до гаражу на тротуарній плитці, дерев`яній коробці дверей в гараж в нижній частині та на полу виявлені плями бурого кольору схожі на кров. Лист переписки з абонентам НОМЕР_1 в якій, вказаний абонент просить вибачення про побиття (а.с. 73-77);

-висновком експерта №153 від 27.02.2019 року відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, перелом нижньої щелепи в області підборіддя, закритий перелом кісток носу, синці та садна голови, синці правої поперекової та крижової області. Вказані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразились. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя. Враховуючи дані медичної документації та морфологічні особливості ушкоджень (синці синюшно-фіолетового кольору, садна під бурими кірками вище рівня шкіри) слід вважати, що вони виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 06.01.2019 року. Закрита черепно-мозкова травма в єдиний морфологічний комплекс якої входять: струс головного мозку, перелом нижньої щелепи в області підборіддя, закритий перелом кісток носу, синці та садна голови, - спричинила тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; синці правої поперекової та крижової області як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у потерпілої могли утворитися при вказаною нею механізмі, тобто при нанесенні ударів руками по голові та тулубу. (а.с. 78-80);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 12.03.2019 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпіла повідомила та показала на місці, яким чином ОСОБА_11 знаходячись в гаражу схопив її правою рукою за коси, а лівою рукою кулаком наніс удари по голові та не менше двох ударів кулаком в область щелепи, від чого вона відчула гострий біль і в неї з обличчя пішла кров (а.с. 81-83);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 12.03.2019 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок показала де обвинувачений пошкодив ворота, а знаходячись в будинку та з вікна бачила як обвинувачений находячись у дворі схопив за коси ОСОБА_19 та штовхнув її в гараж, вийшов з гаражу і як ОСОБА_18 вийшла за ним, він знову штовхнув її в бік гаражу. Вийшовши на вулицю вона побачила кров на обличчі ОСОБА_15 на підлозі в гараж та подвір`ї (а.с. 84-86)

-протоколом огляду мобільного телефону «iPhone 7», що належить ОСОБА_8 та фототаблицею до нього, відповідно до якого абонент НОМЕР_1 «Туня» просить вибачення за побиття (а.с. 87-88).

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого та його захисника, про те, що ОСОБА_11 діяв у стані необхідної оборони, оскільки ними не надано підтверджень, про наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, а також доказів нападу потерпілої на обвинуваченого. Суд також не приймає до уваги покази обвинуваченого про те, що наносив удари потерпілій лише по верхній частині голови намагаючи визволити свій палець з роту потерпілої, так як остання його ледве не відкусила, оскільки ним також не надано будь яких доказів звернення ним за медичною допомогою з приводу пошкодження пальця.

Посилання захисника обвинуваченого про те, що потерпіла отримала перелом щелепи внаслідок укусу обвинуваченого за палець обвинуваченого, суд також не приймає до уваги, оскільки вказані обставини спростовані як висновком експерта №153 від 27.02.2019 року так і його допитом в судовому засіданні, відповідно до яких вказаний перелом наступив від дії травмуючого предмета. Крім цього, середньої тяжкості тілесні ушкодження у потерпілої утворились внаслідок комплексу тілесних ушкоджень, а не лише перелому щелепи.

Суд вважає ОСОБА_11 винними у скоєнні злочину і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше несудимий, має неповнолітню дитину, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за яке передбачено покарання до трьох років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

В досудовій доповіді Суворовський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області вважає, що враховуючи середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо, суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі орган пробації вважає доцільним покладення на ОСОБА_11 обов`язки: виконувати заходи передбачені пробаційною програмою, а саме: «Подолання агресивної поведінки».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, приймаючи висновок пробації про можливе виправлення ОСОБА_11 без позбавлення або обмеження волі, а тому суд вважає що виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 матеріальної шкоди у розмірі 5062 грн. 50 коп., підтвердженні відповідними квитанціями, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд відповідно до ст. 23 ЦК України враховує тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань та інше.

Так, в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 100000 грн. підлягає частковому задоволенню на суму 10000 грн. при цьому суд враховує глибину її душевних страждань, пов`язаних з отриманням травм середнього ступеня тяжкості. В іншій частині позову ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст. 122 КК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Згідно ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також виконати заходи передбачені пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_11 відраховувати з 27.09.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 5062 грн. 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1