КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4730/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Республіки Чечня Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2013, 2019 та 2021 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Грозний Республіки Чечня Російської Федерації.
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено тривалістю до 08 вересня 2021 року.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.
Також апелянт зазначає, що примірник клопотання про продовження строку тримання під вартою від 19.07.2021, який вручено підозрюваному ОСОБА_7 , був російською мовою, тобто мовою, якою в достатньому обсязі володіє підозрюваний. Однак, копії додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою, містили не всі сторінки висновків експертів та були українською мовою, якою зовсім не володіє він. А тому право на захист останнього було грубо порушено, оскільки ОСОБА_7 був позбавлений можливості прочитати, зрозуміти, підготуватись і надати власні пояснення суду з приводу інформації зазначеної у додатках до клопотання про продовження запобіжного заходу.
Апелянт звертає увагу на те, що з аналізу матеріалів клопотання випливає, що підозра обґрунтована документами, які жодним чином не підтверджують вчинення ОСОБА_7 , злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України.
Слідчий суддя не врахував вагомих заперечень сторони захисту щодо недоведеності зазначених у клопотанні ризиків. Не навів конкретних обставин та доказів, які свідчили про наявність кожного начебто встановленого окремо ризику, а лише виклав деякі дані як обґрунтування всіх ризиків у своїй сукупності. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які підтверджували наявність наведених у клопотанні ризиків.
Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею також не були враховані подані стороною захисту характеризуючі особу ОСОБА_7 матеріали, з яких випливає, що підозрюваний має свою сім`ю, а саме дружину та трьох малолітніх дітей. З 2018 року по серпень 2020 року був добровольцем та перебував у складі Добровольчого Батальйону імені Шейха Мансура, виконуючи бойові завдання в зоні проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у Донецькій області та захищаючи незалежність України. При цьому, за місцем служби він характеризується позитивно. Раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в наркологічних та психоневрологічних диспансерах не перебуває. При цьому, згідно з відповіддю на адвокатський запит ОСОБА_7 28 січня 2021 року, було надано статус учасника бойових дій.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді та апеляційних вимог, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, з доповненнями, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу, з доповненнями без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями, задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст.177,178,183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що у провадженні відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005028 від 08.12.2020 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

08 грудня 2020 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
09 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України.
10 грудня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено до 29 липня 2021 року включно.
21.07.2021 старший слідчий в ОВС ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчим у клопотанні наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому дій. Також, в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, в обґрунтування продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчим наведено перелік дій, пов`язаних із завершенням досудового розслідування, які на даний час здійснити неможливо в повному обсязі.
22.07.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 вересня 2021 року.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 , з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення та перевіреним слідчим суддею.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, данних про особу ОСОБА_7 , який хоча і є раніше не судимою особою, має стійки соціальні зв`язки (одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей 2013, 2019 та 2021 року народження), однак на даний час об`єктивно підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема і особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб із застосуванням фізичного та психологічного насильства, в тому числі із застосуванням предмету, схожого на ніж, які мають значний ступінь суспільної небезпеки, а також, враховуючи, що підозрюваний є іноземцем, що в свою чергу, в сукупності з обставинами кримінального провадження, на переконання слідчого судді, створює реальні ризики щодо можливості підозрюваного, перебуваючи в умовах менш суворого запобіжного заходу, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому слідчий суддя також зважив на те, що ОСОБА_7 обізнаний щодо інформації відносно потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, що може свідчити про ризик незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливою метою, а також, що останній офіційно не працевлаштований, тобто не має стабільного джерела отримання прибутку, тому існує реальний ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, сукупність всіх цих обставин вказує на необхідність продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобтослідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , на строк до 08.09.2021 року.

Крім того слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, а також, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").
Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК Українидосліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, оскільки для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, необхідно отримати висновки призначених експертиз, отримати доступ до речей і документів, що мають доказове значення, провести ряд інших процесуальних дій у відповідності до КПК України і зазначене, на думку слідчого судді, прямо вказує на об`єктивну неможливість завершити досудове розслідування з направленням в подальшому обвинувального акту до суду в межах строку тримання під вартою ОСОБА_7 vts11>А.М., визначеного раніше.

Посилання апелянта на те, що копії додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою були українською мовою, колегія суддів вважає не істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з урахуванням того, що під час розгляду був присутній перекладач та захисник підозрюваного, а також, що клопотання було в перекладі на мову, якою володіє підозрюваний, а саме російську оскільки він є громадянином Російської Федерації. Явку перекладача забезпечено також під час апеляційного розгляду при перегляді ухвали слідчого судді.
Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 g:-.3pt'>., який має постійне місце проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, утриманців, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями з ОСОБА_6 дного О.О., який діє в інтересах підо ОСОБА_7 саєва А.М., - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________