№ 207/366/22
№ 1-кп/207/218/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000004 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, має середню технічну освіту, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2014 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2014 року, на користь матері ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_4 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, згідно з розрахунком Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське від 18.01.2022, заборгованість ОСОБА_4 з виплати аліментів за період часу з 06.06.2019 по 18.01.2022 складає 81483,15 грн.

ОСОБА_4 , знаючи про наявність вище вказаного рішення суду та будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на попередження державного виконавця, починаючи з 06.06.2019 жодних дій, спрямованих на виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2014 не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні доньки ОСОБА_5 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Незважаючи на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2014, ОСОБА_4 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання дитини: неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період часу з 06.06.2019 по 18.01.2022 включно, що в твердій грошовій формі складає 81483,15 грн., і його дії, відповідно до ч.1 ст.164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 11138,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи, з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що офіційно не працює, на обліку у

лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Згідно рішення Заводського районного

суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2014 зобов`язаний виплачувати аліменти

на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з

усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2014 року, на користь матері

ОСОБА_6 . Однак, знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, він допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої

доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так,

згідно з розрахунком Південного відділу державної виконавчої служби міста

Кам`янське від 18.01.2022, його заборгованість з виплати аліментів за період

часу з 06.06.2019 по 18.01.2022 складає 81483,15 грн. Однак, аліменти не сплачував через те, що не мав постійного місця роботи, якщо десь і працював, то ці кошти витрачав на власні потреби (сплачував комунальні рахунки, купував продукти харчування), до Кам`янського міського центру зайнятості для постановки на облік не звертався.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що цивільний позов не заявляла та заявляти наміру не має. Покарання просила визначити на розсуд суду.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.01.2022 р., в якій вона зазначає, що просить вжити заходи до її колишнього співмешканця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення суду (ар.с.9);

- виконавчим листом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 травня 2014 року, відповідно до якого з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року, на користь матері ОСОБА_6 (а.с.14);

- постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.07.2014 р. ВП №43849682, відповідно до якої 02.07.2014 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року, на користь матері ОСОБА_6 (ар.с.98);

- постановою про передачу виконавчого провадження державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області від 11.05., якою постановлено передати виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року, на користь матері ОСОБА_6 до Південного відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.112);

- постановою про прийняття виконавчого провадження державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18.05.2017 р. ВП №43849682, відповідно до якої 18.05.2017 р. було прийнято виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року, на користь матері ОСОБА_6 (ар.с.89);

- розрахунком заборгованості виданим Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 06.06.2019 року по 18.01.2022 року включно, ОСОБА_4 нараховано до сплати 81483,15 грн.(ар.с. 122).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1