ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9245/21 Номер провадження 11-сс/814/859/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 жовтня 2021 року (провадження №1-кс/524/2813/21), -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні№0000449 від 30 серпня 2021 року, та накладено арешт на майно, вилучене при проведенні обшуку 29 вересня 2021 року в автомобілі "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на:
поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору;

9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору);

олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, які залишено на зберігання в кімнаті речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області.

Відмовлено в іншій частині клопотання.

Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував наявністю підстав для накладення арешту у вказаний спосіб на зазначені речові докази з метою забезпечення їх збереження, для унеможливлення настання наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню, врахувавши, при цьому, наслідки від вжиття наведеного заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Одночасно слідчий суддя дійшов висновку, що інші вилучені речі, питання про арешт яких порушується органом досудового розслідування, не стосуються кримінальних правопорушень у даному провадженні, а також не встановлено їх доказового значення, у зв`язку з чим прийняв рішення про відмову в задоволенні цієї частини клопотання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 жовтня 2021 року, мотивуючи тим, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків, передбачених ст.172 КПК України, не врахував положення ч.5 ст.171 КПК України, а також те, що:
проникнення до автомобіля "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , і проведення в ньому обшуку є незаконним, оскільки слідчий, прокурор не звертався після проведення цієї слідчої дії з клопотанням у порядку ч.3 ст.233 КПК України;

слідчим не було надано копії протоколу обшуку з додатками, що проведений з порушенням вимог КПК України за участю працівників оперативного підрозділу та інших працівників правоохоронних органів, які не є учасниками кримінального провадження;

до органів досудового розслідування направлено заяву про вчинення злочину під час проведення обшуків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора ОСОБА_6 , який заперечив щодо цієї скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, поданої до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки слідчого судді про відмову в задоволенні частини клопотання органу досудового розслідування про арешт майна ніким з учасників провадження не оскаржуються, а тому у відповідності до ст.404 КПК України у зазначеній частині судове рішення слідчого судді в апеляційному порядку не переглядається.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000449 від 30 серпня 2021 року.
Так, названим органом здійснюється розслідування за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України - з 28 серпня 2021 року 23 години до 29 серпня 2021 року 07 години проникнення до приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , та крадіжки звідти косметичної продукції, музичної колонки, ноутбука, роутера, а також з 28 вересня 2021 року 22 години до 29 вересня 2021 року 07 години проникнення до приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_2 , та крадіжки звідти 2 ноутбуків марки ASUS та HP Pavilion, мобільних телефонів марки Lenovo і Prestigio; ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України. За даними витягу з Єдиного реєстру досудових росзлідувань 29 вересня 2021 року за результатами проведення невідкладного обшуку автомобіля "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , виявлено в цьому транспортному засобі поліетиленовий пакет на застібці з кристалічною речовиною жовтого кольору та 2 предмети, схожі на пістолети, набої різного калібру (а.с. 38-39).
Допитані потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили викрадення з їх магазинів зазначеного вище майна, що стверджується протоколами допитів від 30 серпня та 29 вересня 2021 року (а.с. 19-20, 29-30).
29 вересня 2021 року слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_12 у порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук автомобіля марки "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 та яким фактично користується ОСОБА_14 . У ході цієї слідчої дії виявлено та вилучено, зокрема: поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, що підтверджується протоколом обшуку від 29 вересня 2021 року (а.с. 10-14).

У відповідності до вимог ч.3 ст.233 КПК України 30 вересня 2021 року слідчим суддею задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обшук, та надано слідчому ОСОБА_12 дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , а тому доводи апелянта про незаконність проникнення до названого автомобіля через невиконання вимог ч.3 ст.233 КПК України є неспроможними.
Тобто, згідно з даними згаданого вище протоколу слідчу дію було проведено уповноваженою на те особою, а саме слідчим, а присутність під час обшуку оперативних працівників, про що йдеться в апеляційній скарзі, не є підставою для визнання її проведення незаконним. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 01 грудня 2021 року у справі № 539/1151/20 та від 05 лютого 2020 року у справі № 149/833/15-к.

29 вересня 2021 року слідчим ОСОБА_12 поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000449 від 30 серпня 2021 року, про що прийнято постанову (а.с. 15-16).
29 вересня 2021 року слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_15 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України - в таємному викраденні чужого майна, вчиненому потворно, поєднаному з проникненням у приміщення, а саме в тому, що підозрюваний у ніч з 28 на 29 вересня 2021 року, діючи умисно, повторно, шляхом пошкодження стіни, проник до приміщення магазину по ремонту електротехніки, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільні телефони марок «Prestigio» та Lenovo, ноутбуки марок «HP PAVILION G6», «Asus K53 S», чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 10000 гривень (а.с. 23-24).
Також стороною захисту підтверджено, що ОСОБА_8 пред`явлено підозру за ст.263 КК України, згідно з висновками проведених експертиз вилучені під час обшуку автомобіля предмети є бойовими припасами. Разом з тим, сторона захисту вказує, що зазначені бойові припаси підозрюваному не належать.
01 жовтня 2021 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_15 , звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку автомобіля "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , зокрема, на: поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, з метою збереження даних речових доказів (а.с. 1-32).
11 жовтня 2021 року слідчим суддею цього суду накладено арешт на назване вище майно (а.с. 42-44).
З таким висновком погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею при накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно: поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, з метою унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, встановлено відповідність такого майна вимогам ст.98 КПК України, та, серед іншого, зазначено про необхідність його використання для встановлення обставин кримінальних правопорушень.
Так, накладаючи арешт на майно з метою необхідності збереження речових доказів, слідчий суддя, заслухавши думки учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, перевірив дотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України та встановив, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту, врахувавши також наслідки від вжиття наведеного заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком і вважає, що поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, відповідають критеріям ст.98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та правильно на даній стадії провадження визнані речовими доказами.
У свою чергу, з огляду на вид речових доказів, на які накладено арешт, ураховуючи конкретні обставини провадження, зберігання цих доказів не в органу досудового розслідування, не зможе у повній мірі гарантувати збереження їх доказових властивостей та достовірність даних, що містять такі докази, що свідчить про наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, негативних наслідків від накладення арешту на вилучене майно, апелянтом не наведено та колегією суддів не встановлено.
Тобто, слідчий суддя дійшов правильного висновку, встановивши належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу органу досудового розслідування про накладення арешту на вказане вище майно.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання у межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив ініціатор клопотання чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться у клопотанні слідчого.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, конфіскації майна виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а тому твердження захисника про те, що ОСОБА_8 не оголошувалась підозра за ст.185 КК України щодо викрадення косметики є неспроможними.
Одночасно слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а тому суд апеляційної інстанції не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів та тверджень, що стосуються з`ясування наведених питань.
Щодо доводів апелянта про те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків, передбачених ст.172 КПК України, та не врахував положення ч.5 ст.171 КПК України, то слід зазначити наступне.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене в ході обшуку транспортного засобу майно, встановив, що воно є тимчасово вилученим.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обшук транспортного засобу "NISSAN TIIDA", н.з. НОМЕР_1 , у ході якого було вилучено, зокрема: поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з речовиною кристалічного походження жовтого кольору; 9 нестріляних набоїв до гладкоствольної зброї з маркувальним позначеннями у кількості 4 штук на денці гільзи у вигляді цифри «16», між якими розташована зірочка (6 набоїв білого кольору та 3 набоїв червоного кольору); олівець для брів «Alice Cosmetics» з цінником 124 гривні штука, здійснювався 29 вересня 2021 року з 16 години 27 хвилин до 17 години 45 хвилин, що підтверджується протоколом обшуку від 29 вересня 2021 року (а.с. 10-14). За даними повідомлення Автозаводського районного суду м. Кременчук клопотання слідчого ОСОБА_9 про арешт зазначеного майна зареєстровано в місцевому суді 01 жовтня 2021 року о 12 годині 01 хвилині, що свідчить про те, що слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з дотриманням передбаченого ч.5 ст.171 КПК України 48 годинного строку.

За таких обставин, є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею положень ч.5 ст.171 КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.
У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За ч.7 ст. 115 КПК України якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Як убачається із встановлених вище обставин, клопотання слідчого про арешт майна надійшло до Автозаводського районного суду м. Кременчук 01 жовтня 2021 року (п`ятниця), а тому останнім днем для його розгляду було 04 жовтня 2021 року (понеділок), у той час як слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого про арешт майна та постановлено оскаржувану ухвалу 11 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч.1 ст.172 КПК України.
Однак, колегія суддів зауважує, що сплив процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт майна не припиняє обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті, а також не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення.
Крім того, серед підстав, визначених у ч. 3 ст. 132 та ч. 1 ст. 173 КПК України, з яких слідчий суддя може відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, відсутня така підстава, як недотримання строків розгляду клопотання.
Слід також зазначити, що незалежно від дотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, значення майна як речового доказу для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження не втрачається.
До того ж, з аналізу норм КПК України видається, що обов`язок повернення майна власнику прямо пов`язаний із недотриманням саме слідчим строку звернення до слідчого судді із копотанням про арешт майна, а не власне зі строком розгляду слідчим суддею такого клопотання слідчого.
Отже, колегія суддів вбачає в розгляді слідчим суддею клопотання про арешт майна поза межами визначеного КПК України строку певне порушення, однак уважає, що воно не перешкодило та не могло перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому в розумінні ст.412 КПК України не є істотним.
Урахувавши наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
При цьому, колегія суддів констатує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 11 жовтня 2021 року (провадження №1-кс/524/2813/21) - без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4