У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому просить накласти арешт на транспортні засоби, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 29 вересня 2021 року, а саме: автомобіль марки «Audi-100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , та вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , але перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати вказане майно на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області.

Клопотання надійшло на адресу суду поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 30.09.2021 року.
Клопотання обґрунтовує тим, що 29 вересня 2021 року біля 20 години водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi-100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись на відрізку автодороги між населеними пунктами «Бене-Оросієво» Берегівського району, у напрямку м.Виноградів, Закарпатської області, не вибрав небезпечну дистанції та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення в задню частину попутного вантажного автомобіля марки «ЗИЛ 131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП водій вказаного автомобіля марки «Audi-100», ОСОБА_5 , 2002 р.н., отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кінцівок, ЗЧМТ та госпіталізований у Виноградівську ЦРЛ; його неповнолітній пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, перелому кісток носа та лицьової частини черепа, госпіталізований у реанімаційне відділення Виноградівської ЦРЛ; пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, від госпіталізації відмовився; пасажир ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку.

Слідчий зазначає, що 29 вересня 2021 року після проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортні засоби - автомобіль марки «Audi-100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , та вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , але перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені та віддані на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області.
У клопотанні вказується, що транспортні засоби є тимчасово вилучені та згідно п.З ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.
Слідчий зазначає, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Враховуючи наведене та те, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП автомобілі є знаряддям кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, та інших), що неможливо без вказаних об`єктів, а тому з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаними речами, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження слідчий просить накласти арешт на вказане вище майно.
Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчий вказує, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Разом з тим необхідність накладення арешту із кожною вказаною у клопотанні метою слідчий належним чином не обґрунтовує.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Так, слідчий у клопотанні зазначає, що майно, на яке він просить накласти арешт є речовим доказом. Разом з тим, в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні за №0000256 від 30.09.2021 року, у якій фіксується висновок слідчого/прокурора про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, що позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст.98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст.98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
З наданих копій матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, власниками транспортних засобів на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт є майном особи, яка не є підозрюваною, обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, а тому є третьою особою.
У відповідності до ч. 2 ст. 64-2 КПК України прокурор звертається до суду із клопотанням про арешт майна третьої особи, проте дане клопотання подане слідчим за погодженням з прокурором, а не прокурором.
Крім цього, відповідно до частини 1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Так клопотання про арешт майна подане слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури О.Бокоч., разом із тим до клопотання не додано документів, які б підтверджували повноваження прокурора ОСОБА_3 на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Крім цього, копії долучених до клопотання документів, зокрема свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів не належної якості, що утруднює їхнє дослідження, та такі не засвідчені належним чином.
Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1