Справа № 309/940/22
Провадження № 1-кп/309/57/22
У Х В А Л А

04 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 00000006 від 04.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 00000006 від 04.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для внесення подання про визначення підсудності, для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає.

Крім цього, подала клопотання про обрання тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо призначення справи до судового розгляду. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в режимі відеоконференції підтримав думку захисника.

Заслухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Крім того, вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд бере до уваги те, що прокурором доведено, що обвинуваченому обґрунтовано оголошено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З врахуванням вищевикладеного, враховуючи, що клопотання прокурора не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, суд вважає, що запобігти ризику переховування від суду, незаконного впливу на учасників провадження, перешкоджання кримінальному провадженню обвинуваченим ОСОБА_4 можливо шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На думку суду, зазначений запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 199, 201, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 00000006 від 04.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у відкритому судовому засіданні в залі суду Хустського районного суду на 11 березня 2022 року на «10» год. 00 хв.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до Хустського районного суду Закарпатської області за першим викликом та у призначений час;

- не відлучатися за межі с. Копашнево Хустського району Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Визначити строк дії ухвали тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто по 2 травня 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 і повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, направити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого та начальнику Закарпатської УВП № 9.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через суд першої інстанції.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1