УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №385/1126/21

Провадження №1-кп/385/24/22

14.03.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Гайвороні Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.10.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. 26.06.2020 звільнений по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
01.03.2022 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує шістдесят днів з часу прийняття судом відповідного рішення. Дане клопотання мотивується тим, ухвалою Гайворонського районного суду від 17.01.2022 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на шістдесят діб, тобто до 17 березня 2022 року включно, із визначенням розміру застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99240 грн.

Наступне судове засідання призначено на 09.03.2022 року, однак завершити судовий розгляд у вказану дату неможливо з об`єктивних причин, оскільки не завершено дослідження доказів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, які заявлені у виді допиту свідків, явку яких не забезпечено в судове засідання 22.02.2022 року.

Окрім того, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президентка Україхни від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Згідно з указом, воєнний стан запроваджується з 5:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З цих підстав, враховуючи тривалість судового розгляду, яке не може бути завершене з об`єктивних причин, однак не перебуває за межами розумного строку судового розгляду, виникла необхідність розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Наявні підстави клопотати про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зникли, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході відпала, не встановлено. Докази того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час постановлення ухвал Гайворонського районного суду від 05.08.2021 року, 29.09.2021 року, 18.11.2021 та 17.01.2022 не зменшилися чи перестали існувати - відсутні. Не виявлено вад, пов`язаних з віком та (чи) станом здоров`я, які б перешкоджали його утриманню під вартою. Обвинувачений ОСОБА_3 безробітний, сталого джерела заробітку немає, що і стало причиною вчинення корисливого злочину, який є предметом даного судового розгляду, не одружений, утриманців немає, тобто немає сталих соціальних зв`язків, які б спонукали його до виправлення та соціалізації в суспільстві після звільнення з місць позбавлення волі. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не зробив для себе належних висновків для забезпечення правосвідомої поведінки.

Відтак запобігти вказаним ризикам у разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо. Зміна запобіжного на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді. Тримання під вартою обвинуваченого, як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та за вказаних обставин не є надмірним.

Вважає, що обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам. Більш того, ОСОБА_3 свідомо проявляє агресивну конфліктну поведінку в судовому засіданні, не використовуючи засоби захисту у спосіб, визначений кримінальним та кримінальним процесуальним законом, тим самим не сприяючи розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Вважає доцільним продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на строк до 60 (шістдесят) днів. При цьому, наразі відсутні підстави для застосування застави, визначення її розміру у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід, оскільки в судому засіданні досліджено показання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , з яких вбачається про застосування ОСОБА_3 до останньої фізичного насильства у виді здушення за шию.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилися від надання будь-яких пояснень та заперечень.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 03.10.2021 року включно та який в подальшому ухвалою суду від 29.09.2021 року було продовжено на шістдесят днів. Згідно ухвали суду від 24.11.2021 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме до 22 січня 2022 року, включно, з визначенням застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн. Згідно ухвали суду від 17.01.2022 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 березня 2022 року, включно, з визначенням застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 грн.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, востаннє 30.10.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 26.06.2020 звільнений по відбуттю покарання, що дає підстави вважати, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а відтак, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, будучи судимим, та зважаючи на міру покарання, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 186 КК України, є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані по вказаному кримінальному провадженню, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Обвинувачений ОСОБА_3 безробітний, сталого джерела заробітку немає, не одружений, утриманців не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, які б спонукали його до виправлення та соціалізації в суспільстві.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності та зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства, вважаю правильним не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 331, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 12 травня 2022 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, направити обвинуваченому та начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1