Справа № 349/1655/20
Провадження № 1-кп/349/60/21
В И Р О К
іменем України
14 вересня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Підкамінь, Рогатинського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, який не працює, згідно ст.89 КК України несудимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків , а також вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України .

Кримінальні правопорушення вчиненні при таких встановлених судом обставинах.

08 жовтня 2020 року у період часу з 20 год 00 хв по 24 год 00 хв. оперуповноважений СКП Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України « Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, виконуючи надані п.п. 1, 10, 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження, у складі групи працівників поліції здійснював профілактичне відпрацювання території обслуговування.
В цей вечір, приблизно о 20 год 05 хв. ОСОБА_6 зателефонував один із жителів м.Рогатин та повідомив, що невідома особа здійснила спробу проникнення до домоволодіння його матері ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 .
Отримавше дане повідомлення, ОСОБА_6 , у складі групи працівників поліції серед яких були: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на службовому автомобілі марки «Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із розпізнавальними знаками Національної поліції України, прибули до господарства ОСОБА_12 , де на той час тривав словесний конфлікт між власницею господарства та ОСОБА_3 , який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Підійшовши до ОСОБА_3 , поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 представились та запропонували йому пройти до службового автомобіля для встановлення особи та надання пояснень з приводу обставин конфлікту, на що останній погодився та присів на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_6 став біля правих задніх дверей автомобіля.
Через невеликий проміжок часу, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, наніс із значною силою один удар головою в ділянку голови поліцейському ОСОБА_6 , після цього вискочив з автомобіля на вулицю , де почав висловлюватися нецензурною лайкою в сторону працівників поліції.
У відповідь на неправомірні дії ОСОБА_3 , поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підбігли до нього в притул та звернулися з вимогою припинити протиправні дії.
Однак, ОСОБА_3 , не бажаючи виконувати законні вимоги працівників поліції, продовжував вести себе зухвало та діючи з умислом , спрямованим на здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків почав шарпати поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за верхній одяг .
У подальшому поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , виконуючи свої службові повноваження, які визначені ст.ст.23, 42-45 Закону України « Про національну поліцію», із застосуванням фізичної сили почали здійснювати ОСОБА_3 загин обох рук за спину, маючи намір застосувати до нього спеціальний засіб - кайданки.
Однак, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар коліном лівої ноги поліцейському ОСОБА_6 в ділянку правого колінного суглобу та ще один удар лівим плечем в ділянку грудей, внаслідок чого поліцейський втратив рівновагу та наштовхнувся спиною на металеву огорожу і пошкодив свій верхній одяг.
Після цього, поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 було застосовано поліцейські заходи примусу, фізичну силу, шляхом повалення на землю та заведення обох рук за спину, та застосовано спеціальний засіб - кайданки.
Внаслідок таких умисних, протиправних дій поліцейському ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна правого колінного суглобу та синця в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень .
Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушенеь, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений надав показання про те, що 08 жовтня 2020 року приблизно о 20 год він разом із товаришем на автомобілі приїхали у с. Підвиння Рогатинського району Івано-Франківської області , щоб забрати розтавлені ним раніше на деревах так звані «ловушки» для бджіл. Будучи в стані алкогольного сп`яніння він помилково зайшов в одне із господарств, де його звинуватили у тому, що він хотів проникнути в житло з метою крадіжки. Залишаючись в данному господарстві, сусіди викликали на місце події поліцію. Коли приїхали працівники поліції, йому запропонували пройти до службового автомобіля та надати пояснення, на що він погодився та присів на заднє сидіння автомобіля . Перебуваючи в салоні автомобіля він чув, як власниця господарства говорила працівникам поліції, що він хотів вчинити крадіжку. Такі слова його дуже обурили і він вирішив вийти з салону автомобіля, щоб довести, що ніякої крадіжки вчиняти він не планував. В цей момент перед ним знаходився потерпілий, якому він наніс один удар головою в ділянку обличчя. Після цього перебуваючи на вулиці він ще наніс один удар коліном поліцейському в ділянку колінного суглобу та один удар лівим плечем в ділянку грудей. У вчиненному щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого в судовому засіданні, на досудовому слідстві повністю відшкодував заподіяну потерпілому майнову шкоду. Також просив суворо не карати, оскільки має на утриманні двоє малолітніх дітей, дружину , яка є особою з інвалідністю третьої групи , крім цього здійснює догляд за особою похилого віку в якої інвалідність першої групи.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1, 2 та 3 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає: щире каяття, визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з досудової доповіді, складеної 30 листопада 2020 року Рогатинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється, як високий. Однак в разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільним покладення на нього обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

Врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, суспільну небезпеку їх вчинення, яка полягає в тому, що було порушено нормальну роботу правоохоронного органу, створено перешкоду для виконання працівниками поліції своїх службових обов`язків, заподіяно шкоду їх здоров`ю, разом з тим враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, має на утриманні двоє малолітніх дітей, дружину , яка є особою з інвалідністю третьої групи , крім цього здійснює догляд за особою похилого віку в якої інвалідність першої групи, також зваживши на те, що обвинувачений щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, відшкодував йому майнову шкоду, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, які просили призначати обвинуваченому покарання з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробування, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи особу винного, який одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, дружину , яка є особою з інвалідністю третьої групи, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає можливим виправлення його без відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, вищенаведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.
На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Ухвалою слідчого судді від 12 жовтня 2020 року було накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні: куртку темно-коричневого кольору із матеріалу шкір-замінника, кофту-светер синього кольору, майку сірого кольору та штани темно-синього кольору.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З врахуванням наведеного, суд скасовує арешт вказаних речових доказів.

Вказані речові докази необхідно повернути потерпілому ОСОБА_6 , згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік ;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки з випробуванням з іспитовим строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: куртку темно-коричневого кольору із матеріалу шкір-замінника, кофту-светер синього кольору, майку сірого кольору та штани темно-синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2020 року .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому за його заявою.

Суддя ОСОБА_1