ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/834/21 Номер провадження 11-кп/814/273/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою,
Засудженого: 14.06.2018 року вироком Бериславського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах засудженого подана апеляційна скарга з доповненнями в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання, а саме в Державній установі «Машівська виправна колонія №9» характеризується з позитивної сторони, в саме особа, що довела своє виправлення, працював до травня 2021 року робітником котельні та робітником рослинництва, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає участь у виховних заходах та в реалізації програм диференційованого виховного впливу 2Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», ввічливий з персоналом та не конфліктний з іншими засудженими, вину в скоєному злочині визнає та міру покарання вважає справедливою, виконавчі листи до установи виконання покарань не надходили.

Адвокат звертає увагу, що з матеріалів справи об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього позитивної характеристики.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями та просив задовольнити її в повному обсязі.

Захисник надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 14.06.2018 року вироком Бериславського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок ДТП загинула особа.
Початок строку відбування покарання : 16.01.2019 року. Кінець строку відбування покарання : 16.01.2023 року.
На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення , а саме відбув Ѕ частини призначеного судом строку покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.01.2019 року. За час перебування в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» характеризується посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_7 .

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_7 від 20.01.2021 року останній характеризується позитивно ( а.о.с. 118-119).

Норми виробітку ОСОБА_7 за період з 03 вересня 2020 року прибув до установи та був працевлаштований робітником котельні, за час перебування в установі виконавчі листи на утриманні аліментів та позовів на засудженого ОСОБА_7 не надходили ( а.с. 121-122 ).
Як вбачається із психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 19.01.2021 року останній за час відбуття покарання в державній установі «Машівська виправна колонія №9) зарекомендував себе негативно.( а.о.с. 123)

Відповідно до витягу із протоколу №2 від 20.01.2021 року засідання комісії Машівської виправної колонії №9 по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення відмовлено в поданні до суду матеріалів на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 який відбув Ѕ строку покарання, як такому, що не довів своє виправлення.( а.о.с. 124)

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_7 від 02.02.2021 року останній характеризується позитивно ( а.о.с. 129-130).

З 04.11.2020 року міру покарання відбував у «Дергачівській виправній колонії» За час перебування в установі мав нестабільну поведінку, допустив два порушення вимог режиму відбування покарання, які виражаються у зберіганні заборонених предметів, а саме мобільний телефон, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, двічі заохочувався.

З 03.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Машівська виправна колонія №9» характеризується позитивно. За час відбування покарання в установі порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення.

На даний час в установі не працевлаштований. Працював до травня місяця 2021 року робітником котельні, робітником рослинництва звільнений у зв`язку із реорганізацією підприємства.

З огляду на характер застосованих відносно засудженого заохочень та їх періодичність застосування відносно останнього, суд першої інстанції, вірно дійшов до висновку, що за досить тривалий термін відбування покарання у місцях позбавлення волі з 2019 року , останнім лише в 2020 році, проявлялась досить стабільна поведінка щодо виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. При цьому, за 2019,2020,2021 роках до засудженого застосовано лише по одному заохоченню, у 2019, 2020, 2021 році застосовано до засудженого 3 заохочення, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання та що, в свою чергу свідчить про його нестабільну поведінку .

Так, з матеріалів подання та особової справи відносно засудженого, вбачається, що в продовж відбування строку покарання засудженим до останнього було застосовано 2 стягнення, а саме: у 2019, 2020 році за зберігання заборонених предметів, останній раз 12.06.2020 року., які зняті і погашені, в той час чотири рази був заохочений, останній раз 20.04.2021 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

З огляду на характер застосованих відносно засудженого заохочень та їх періодичність застосування відносно останнього, що відображена у довідці про заохочення та стягнення на засудженого, суд приходить до висновку, що за досить тривалий термін відбування покарання у місцях позбавлення волі з 2019 року , виправлення засудженого почалося з другого кварталу 2020 року, тобто лише протягом останнього року відбування покарання, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання та що, в свою чергу свідчить про його нестабільну поведінку .
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката про наявність у засудженого ОСОБА_7 4 заохочень, то такі дані дійсно вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Відсутність у засудженого ОСОБА_7 не погашених стягнень, є його обов`язком, а не здобутком.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 є передчасним.

Отже, висновки суду першої інстанції є правильними та належним чином обґрунтовані, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.376,405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення , а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4