Справа №1522/7806/12
Провадження №1/522/1/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при прийнятті апеляції потерпілого ОСОБА_2 у кримінальній справі за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України,

встановив:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2022 р. визнано ОСОБА_3 винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ст. 358 ч. 2 КК України (ред. 2001р.) у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 49, 74 ч.5 КК України визначено звільнити ОСОБА_3 від цього покарання у зв`язку із закінченням термінів давності;

- за ст.358 ч.3 КК України (ред.2001р.) у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту. На підставі ст.ст.49, 74 ч.5 КК України визначено звільнити ОСОБА_3 від цього покарання у зв`язку із закінченням термінів давності;

- за ст. 191 ч. 5 КК України у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у фінансово-кредитних установах строком на 2 (два) роки, конфіскацією майна, що належить їй на праві власності.

Термін покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набуття чинності вироку в законну силу визначено залишити колишню - підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь низки потерпілих суми коштів у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Відмовлено у задоволенні позовних заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 у частині відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_31 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Ця кримінальна справа розглядалася судом за правилами КПК України 1960 р.
На зазначений вирок суду учасниками судового розгляду, зокрема потерпілим ОСОБА_2 , подані апеляційні скарги.
Частиною 1 статті 352 КПК України 1960 р. встановлено, що у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання певних вимог закону протягом семи діб з моменту отримання повідомлення.
Так, згідно зі статтею 350 КПК України 1960 р. в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала або постанова, на які подається апеляція, та назва суду, який їх ухвалив; 4) вказівку на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи в її обґрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, що додаються до апеляції. При обґрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни або скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні листи справи.

У той самий час апеляція потерпілого ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 р.
Так, згідно з вимогами ст. 350 КПК України (1960 р.) в апеляції, в числі інших передбачених законом обставин, має бути прохання особи, яка подає апеляцію.
В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить переглянути та доповнити вирок від 03.02.2022 р. у справі ОСОБА_3 та стягнути з неї суму коштів відповідно депозитного договору 101 745,96 грн., а також суму компенсації моральної та матеріальної шкоди у розмірі 100 000 грн..

Водночас, прохання особи, яка подає апеляцію, має бути сформульовано з урахуванням того, яке рішення відповідно до ст. 366 КПК України (1960р.) може бути прийнято апеляційним судом за наслідками розгляду апеляції.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 366 КПК України (1960 р.) внаслідок розгляду апеляцій на рішення, зазначені у частині першій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд:
1) виносить ухвалу про залишення вироку або ухвали без зміни, а апеляції - без задоволення; скасування вироку або постанови та повернення справи прокурору на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; скасування вироку або постанови та припинення справи; зміні вироку чи ухвали;
2) ухвалює свій вирок, скасовуючи повністю або частково вирок суду першої інстанції;
3) виносить свою ухвалу, скасовуючи повністю або частково ухвалу суду першої інстанції.
При цьому згідно зі ст. 376 КПК України 1960 р. апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, скасовує вирок чи ухвалу та припиняє справу.
Тобто до компетенції апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції не входить доповнення вироку.
Таким чином, апеляція на вирок суду має містити конкретне прохання про прийняття апеляційним судом щодо вироку суду першої інстанції одного з рішень, передбачених ч.1 ст.366 КПК України 1960р., та законом не передбачено можливості викладу в апеляційній скарзі альтернативних прохань.
Крім того, апеляція потерпілого ОСОБА_2 не містить вказівку на те, у чому полягає незаконність вироку.

З вищевикладеного, керуючись ст. ст. 350, 351 КПК України 1960 р.,

постановив:

Залишити без руху апеляцію потерпілого ОСОБА_2 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2022 р. у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
Зазначені у мотивувальній частині цієї постанови недоліки апеляції потерпілого ОСОБА_2 повинні бути усунені протягом семи діб з моменту отримання копії цієї ухвали.
У разі не усунення зазначених недоліків апеляції у встановлений законом термін апеляція буде визнана такою, що не підлягає розгляду.
Постанова не підлягає оскарженню.

Суддя: