ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 634/640/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1695/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
представника потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.М-Алабухи Грибановського району Воронежської області, одруженого, не працюючого, з неповною загальною середньою освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт.

Згідно ст.74 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000135 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.05.2018 року - закрито.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 10 травня 2018 року, близько 20:00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи на проїжджій частині АДРЕСА_1 , де під час сварки з ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно та протиправно вдарив правою рукою в область лівої частини обличчя ОСОБА_8 , від якого остання впала на асфальтне покриття. В наслідок даного удару, останній було спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливи ясен в ділянці третього зуба на верхній щелепі зліва та на слизовій оболонці верхньої губи, забій м`яких тканин обличчя, рана губи зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок скасувати в повному обсязі та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування посилається на те, що він не навмисно наніс удар потерпілій ОСОБА_10 , а випадково коли захищався від нападу на нього самої потерпілої та її батька, які намагались його вдарити, а отже під час захисту він можливо з необережності зачепив ОСОБА_11 . Також зазначає, що конфлікт розпочала саме ОСОБА_10 оскільки повалила його дружину на асфальт та душила її і він був вимушений захищати дружину та себе, у дружини були наявні пошкодження, а саме подряпини та садна, але вони вважали, що конфлікт між ними вичерпаний та не звертались до лікарів.
Крім того посилається, що свідки, які допитувались судом, а саме ОСОБА_12 , яка знаходиться в неприязних відносинах з його дружиною, та батьки ОСОБА_10 звісно будуть надавати свідчення проти нього та підтримувати бік потерпілої, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не могли точно вказати як був нанесений удар ОСОБА_11 , оскільки вони знаходились на значній відстані від конфлікту, а отже до їх показів необхідно віднестись критично.
Вказує і на те, що висновок експерта ОСОБА_15 не можна рахувати беззаперечним доказом, оскільки він був зроблений на внесеній неправдивій інформації так, як висновок експертом було зроблено на підставі слів потерпілої та записів амбулаторної карти, які були вписані лікарем травматологом ОСОБА_16 , оскільки на момент огляду потерпілої експертом вже пройшов значний проміжок часу та ніяких пошкоджень на обличчі ОСОБА_10 вже не було.
Щодо записів в медичній картці травматологом зазначає, що вони були зроблені на підставі сфальсифікованої інформації медичною сестрою ОСОБА_17 , яка є родичкою потерпілої, та вона вранці 10.05.2018 року самостійно здійснила прийом потерпілої ОСОБА_8 в той час коли травматолога ще не було на робочому місці.
Вважає, що судом було відразу прийнято обвинувальний уклін по справі та не враховано те, що під час конфлікту батько потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_18 бігав біля нього з дрючком та мав намір його вдарити а може і вбити, а він лише захищався.
Прокурором у кримінальному провадженні надано до суду заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 в яких останній зазначає, що обвинуваченим в апеляційній скарзі взагалі не зазначено будь-яких підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального провадження.
В обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначає лише свої показання надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, проте будь-яких доказів які спростовують його обвинувачення він не надав.
Деякі доводи в апеляційній скарзі взагалі гуртуються на припущеннях, та обвинувачений в своїй скарзі дає оцінку роботі судово-медичного експерта ОСОБА_15 з приводу встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не маючи спеціальних пізнань в судовій медицині.
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорює факт конфлікту між його подружжям та подружжям ОСОБА_19 і зазначає, шо потерпілою є його дружина ОСОБА_20 , проте у судому засіданні з`ясовано, що будь-яких скарг до Сахновщинького ВП ГУНП в Харківській області на неправомірні дії ОСОБА_8 не надходило.
Вважає, що ухвалений вирок відносно ОСОБА_21 є законним, обґрунтованим та справедливим, оскільки судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено у повному обсязі, допитано усіх свідків даної події та їхні покази суперечать викладеним доводам в апеляційній скарзі ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку потерпілої та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін з підстав його законності та обґрунтованості, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обвинуваченого щодо необхідності скасування вироку районного суду стосовно ОСОБА_7 і закриття кримінального провадження, оскільки відсутні об`єктивні підстави для цього.
Так судом першої інстанції під час судового розгляду було допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечуючи самого факту конфліктної ситуації з потерпілою та її батьками, яка сталася 10 травня 2018 року, близько 20:00 год. на вул.Світанковій біля їх домоволодінь та нанесення потерпілій одного удару в обличчя, вказав, що вказаний удар був ненавмисний, оскільки він захищався від потерпілої та її батьків, які намагались його вдарити.
Потерпілу ОСОБА_8 , яка пояснила що 10.05.2018 року увечорі на вулиці Світанковій, де вона мешкає, у неї з сусідами ОСОБА_22 , які живуть навпроти, виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_23 висловлював свої претензії спочатку сусідці, потім її матері, а потім і їй самій. В процесі цієї ситуації він кулаком своєї правої руки умисно наніс їй один удар по обличчю, а саме в район лівої щоки (щелипи), від якого вона впала на асфальтне покриття, а саме на сідниці, після чого сусідка допомогла їй піднятися та вона разом з батьками пішла до свого двору.
Також судом були допитані: свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 які підтвердили покази потерпілої ОСОБА_8 та заначили, що ОСОБА_7 наніс один удар кулаком своєї руки в обличчя потерпілої від якого вона впала назад та самостійно піднятись не могла.
Окрім цього наявність конфліктної ситуації між сім`єю ОСОБА_19 та сім`єю ОСОБА_22 , а також факт нанесення ОСОБА_7 удару ОСОБА_10 підтверджується показами наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вказували, що бачили, як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_11 , яка від удару впала, але в зв`язку зі значною відстанню, на якій вони знаходились, не можуть вказати якою саме рукою було нанесено удар та куди саме, але вважали що в обличчя.
Доводи обвинуваченого щодо необхідності критичної оцінки показів свідків, а саме ОСОБА_12 , яка знаходиться в неприязних відносинах з його дружиною, та батьків потерпілої ОСОБА_10 , які в будь-якому разі надавали б свідчення проти нього та підтримували бік потерпілої є безпідставними, оскільки свідки були попередженні про кримінальну відповідальність щодо надання неправдивих показів, а також їх покази підтверджуються показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Також про те, що під час конфлікту ОСОБА_7 вдарив (штовхнув) ОСОБА_11 зазначала в своїх показах і свідок ОСОБА_27 , яка є дружиною обвинуваченого.
Крім показів вищезазначених свідків та потерпілої винність ОСОБА_7 у спричинені ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, підтверджується іншими письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме: витягом з ЄРДР від 11.05.2018р.; рапортом працівників поліції від 10.05.2018 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2018 року; протоколом слідчого експерименту від 11.05.2018 року; протоколомами слідчих експериментів від 19.06.2018 року, які проводилися за участю свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_24 ; довідкою №95 лікаря Сахновщанської ЦРЛ ОСОБА_16 та записами цього ж лікаря в амбулаторній картці ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи №12-14/98-КР/18 від 21.05.2018 року.
Також колегія суддів критично ставиться до апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зазначення лікарем травматологом в довідці та амбулаторній карті потерпілої ОСОБА_8 відомостей щодо тілесних ушкоджень зі слів медичної сестри, а не в ході особистого прийому та огляду потерпілої, оскільки судом в судовому засіданні було допитано в якості свідка лікаря-травматолога ОСОБА_16 , який підтвердив зазначену у довідці та амбулаторній картці інформації щодо тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_8 , які були встановленні ним під час особистого її огляду.
Відповідно посилання ОСОБА_28 на те, що висновок експерта ОСОБА_15 не можна рахувати беззаперечним доказом, оскільки він був зроблений на внесеній неправдивій інформації так, як висновок експертом було зроблено на підставі слів потерпілої та записів амбулаторної карти, які були вписані лікарем травматологом ОСОБА_16 , колегія суддів вважає безпідставними.
Так в судовому засіданні після дослідження висновку експерта та його допиту, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував ймовірну наявність та локалізацію наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, пояснюючи, що вони могли утворитися від ненавмисних його дій, а саме при захисті, коли він «викинув руку на отмаш» та зачепив потерпілу.
Також ніяких зауважень чи заперечень з приводу достовірності даного висновку, обвинувачений ОСОБА_7 не висловлював і при ознайомленні з висновком, після проведення даної експертизи під час досудовго розслідування.
Отже, версія та доводи апелянта про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, а саме відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги.
Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, та вірно звільнив ОСОБА_7 від покарання відповідно до вимог ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 рокуу відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :