Справа № 138/2642/21
Провадження №:1-кс/138/485/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000049 від 27.07.2021,-

ВСТАНОВИВ:
14.09.2021 прокурор ОСОБА_3 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням, з наступних підстав:

в провадженні СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000049 від 27.07.2021.

Встановлено, що до Могилів-Подільської окружної прокуратури надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, згідно якого у період 2020 року посадовими особами однієї із сільських рад Могилів-Подільського району (раніше територія підпорядкування Мурованокуриловецького району), а саме Вербовецьким сільським головою ОСОБА_4 за попередньою змовою в іншими заінтересованими особами, з метою отримання неправомірної вигоди фізичними особами, у тому числі близькими родичами, використовуючи своє службове становище, в супереч інтересам служби підготовлено та видано рішення, які суперечать земельному законодавству.

Вказані неправомірні дії призвели до вибуття з державної власності земельних ділянок, з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання за межами населених пунктів та спричинило тяжкі наслідки.

У ході досудового розслідування установлено, що ряд земельних ділянок надано у приватну власність фізичним особам на підставі підроблених рішень Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району.

Зокрема:

1. ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , отримано земельні ділянки з кадастровими номерами:

№ :03:001:0178 на підставі рішення (№ 309) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:001:0296 на підставі рішення (№ 310) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:001:0047 на підставі рішення (№ 393) 36 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0301 на підставі рішення (№ 390) 36 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0283 на підставі рішення (№ 389) 36 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0299 на підставі рішення (№ 391) 36 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:002:0132 на підставі рішення (№ 365) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0020 на підставі рішення (№ 368) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0015 на підставі рішення (№ 367) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:001:0327 на підставі рішення (№ 362) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:002:0340 на підставі рішення (№ 361) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :04:003:0237 на підставі рішення (№ 363) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :04:003:0238 на підставі рішення (№ 364) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:002:0359 на підставі рішення (№ 303) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:002:0341 на підставі рішення (№ 302) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:001:0289 на підставі рішення (№ 285) 32 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :03:001:0287 на підставі рішення (№ 286) 32 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :01:005:0075 на підставі рішення (№ 192) 25 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 13.06.2019;

№ :03:002:0200 на підставі рішення (№ 364) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :04:003:0050 на підставі рішення (№ 372) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :04:003:0046 на підставі рішення (№ 371) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :04:003:0048 на підставі рішення (№ 370) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :03:002:0093 на підставі рішення (№ 363) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020;

№ :03:002:0008 на підставі рішення (№ 301) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020.

2. ОСОБА_6 , яка є дружиною ОСОБА_4 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером:

№ :03:001:0297 на підставі рішення (№ 307) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020.

3. ОСОБА_7 , яка є донькою ОСОБА_4 , отримано земельні ділянки з кадастровими номерами:

№ :03:002:0343 на підставі рішення (№ 369) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:002:0339 на підставі рішення (№ 366) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020;

№ :03:002:0353 на підставі рішення (№ 365) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 02.12.2020;

№ :03:002:0307 на підставі рішення (№ 305) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:002:0360 на підставі рішення (№ 304) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020;

№ :03:001:0290 на підставі рішення (№ 287) 32 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.09.2020.

4. ОСОБА_8 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером: № :03:002:0094 на підставі рішення (№ 375) 34 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020.

5. ОСОБА_9 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0288 на підставі рішення (№ 306) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020.

6. ОСОБА_10 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0208 на підставі рішення (№ 366) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 02.12.2020.

7. ОСОБА_11 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0291 на підставі рішення (№ 366) 35 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020.

8. ОСОБА_12 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0188 на підставі рішення (№ 319) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020.

9. ОСОБА_13 , отримано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0316 на підставі рішення (№ 321) 33 сесії 7 скликання Вербовецької сільської ради від 18.09.2020.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформації Мурованокуриловецької селищної ради, яка згідно рішення № 6 від 18.12.2020 є правонаступником Вербовецької сільської ради, у період вересня-грудня 2020 року Вербовецькою сільською радою проведено наступні чергові та позачергові сесії 7 скликання:

-34 сесія від 21.09.2020, на якій прийняті рішення з № 317 по 332;

-35 сесія від 21.10.2020, на якій прийнято рішення з № 333 по 351;

-36 сесія від 01.12.2020, на якій прийнято рішення з № 352 по 361.

Згідно вказаної відповіді останньою була саме 36 сесія 7 скликання Вербовецької сільської ради від 01.12.2020 та останнє правомочне прийняте рішення вказаною сільською радою № 361.

Вказане свідчить, що вищезазначені рішення є підробленими та на сесії сільської ради не розглядалися.

Зокрема, з урахуванням того, що останнім прийнятим рішенням є рішення під № 361, явно підробленими та такими, що не приймалися на сесії ради, є рішення №№ 393, 390, 389, 391, 365, 366, 369, 368, 367, 362, 363, 364, 372, 371, 370, 373.

Крім того, під одним номером, а саме № 364 виготовлено два підроблених рішення, одним з яких ОСОБА_5 виділено земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0238, а іншим рішенням виділено земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0200.

Також, ОСОБА_5 виділено земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0237 за підробленим рішенням № 363 та земельну ділянку :03:002:0093 за рішенням сесії з тим самим номером.

Під одним номером, а саме № 365 виділено ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0132, та таким самим номером виділено ОСОБА_14 земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0353.

Аналогічно під одним номером, а саме № 366 виділено ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0208, та таким самим номером виділено ОСОБА_11 земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0291, а також ОСОБА_14 земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0339.

Крім того, про те, що рішення є підробленими свідчить той факт, що у вказані у них дати, сесії не проводилися, а саме рішення № 309, 310, 303, 302, 301, 307, 305, 304, 306 датовані 18.09.2020, рішення №№ 285, 286, 287, - датовані 01.09.2020, проте згідно відповіді Мурованокуриловецької селищної ради 01.09.2020 та 18.09.2020 сесії не проводилися.

Аналогічно рішення №№ 365, 366 ( ОСОБА_10 ) датовані 02.12.2020, проте згідно інформації наданої Мурованокуриловецькою селищною радою остання сесія Вербовецької сільської ради проведена 01.12.2020.

Об`єктом злочину, передбаченого ст.364 КК України, є встановлений законом порядок здійснення посадовими та службовими особами органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх апарату, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності своїх повноважень.

В даному випадку об`єктом злочину є встановлений законом порядок розпорядження земельними ділянками.

В ході досудового розслідування встановлено, що 37 земельних ділянок, які знаходяться на території Могилів-Подільського району Вінницької області, незаконно, всупереч передбаченого законодавством України порядку надання у власність, в порушення вимог Земельного кодексу України, надано в приватну власність.

Предметом злочину в даному випадку є земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера: :03:001:0178, :03:001:0296, :03:001:0047, :03:001:0301, :03:001:0283, :03:001:0299, :03:002:0132, :03:001:0020, :03:001:0015, :03:001:0327, :03:002:0340, :04:003:0237, :04:003:0238, :03:002:0359, :03:002:0341, :03:001:0289, :03:001:0287, :01:005:0075, :03:002:0200, :04:003:0050, :04:003:0046, :04:003:0048, :03:002:0093, :03:002:0008, :03:001:0297, :03:002:0343, :03:002:0339, :03:002:0353, :03:002:0307, :03:002:0360, :03:001:0290, :03:002:0094, :03:001:0288, :04:003:0208, :03:001:0291, :03:001:0188, :03:001:0316, які набуті у приватну власність кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до вимог абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою прокурора від 13.09.2021 земельні ділянки кадастрові номера :03:001:0178, :03:001:0296, :03:001:0047, :03:001:0301, :03:001:0283, :03:001:0299, :03:002:0132, :03:001:0020, :03:001:0015, :03:001:0327, :03:002:0340, :04:003:0237, :04:003:0238, :03:002:0359, :03:002:0341, :03:001:0289, :03:001:0287, :01:005:0075, :03:002:0200, :04:003:0050, :04:003:0046, :04:003:0048, :03:002:0093, :03:002:0008, :03:001:0297, :03:002:0343, :03:002:0339, :03:002:0353, :03:002:0307, :03:002:0360, :03:001:0290, :03:002:0094, :03:001:0288, :04:003:0208, :03:001:0291, :03:001:0188, :03:001:0316 визнані речовими доказами відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки відносяться до предметів, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Ураховуючи те, що речові докази земельні ділянки, які незаконно набуті на підставі підроблених документів відносяться до предметів, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, з метою забезпечення збереженості речових доказів та недопущення їх подальшого незаконного відчуження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно земельні ділянки.

Згідно інформаційних довідок Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

1. ОСОБА_5 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0178, :03:001:0296, :03:001:0047, :03:001:0301, :03:001:0283, :03:001:0299, :03:002:0132, :03:001:0020, :03:001:0015, :03:001:0327, :03:002:0340, :04:003:0237, :04:003:0238, :03:002:0359, :03:002:0341, :03:001:0289, :03:001:0287, :01:005:0075, :03:002:0200, :04:003:0050, :04:003:0046, :04:003:0048, :03:002:0093, :03:002:0008.

2. ОСОБА_6 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0297.

3. ОСОБА_7 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:002:0343, :03:002:0339, :03:002:0353, :03:002:0307, :03:002:0360, :03:001:0290.

4. ОСОБА_8 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0094.

5. ОСОБА_9 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0288.

6. ОСОБА_10 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0208.

7. ОСОБА_11 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0291.

8. ОСОБА_12 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0188.

9. ОСОБА_13 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0316.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи те, що завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його відчуження, та наявність ризику відчуження земельних ділянок, для недопущення їх подальшого незаконного відчуження, виникла необхідність у застосуванні арешту майна.

Вирішуючи питання про розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, необхідно врахувати положення статті 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт майна спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4, 5 ЗК України основними принципами земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

З огляду на таке, положення ч. 1 ст. 83, ч.1 ст. 84, ст. 122 ЗК України, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.

«Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

З метою встановлення правового порядку, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, з метою недопущення в подальшому порушень інтересів держави через продовження протиправної діяльності щодо незаконного відчуження земель, з метою збереження речових доказів для подальшого повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з державної власності, необхідно накласти арешт, встановивши заборону відчуження та вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій з даним нерухомим майном.

Незастосування заборони розпорядження майном, призведе до подальшої незаконної передачі таких земельних ділянок у приватну власність третім особам на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.5-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 (далі Порядок), судові рішення про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, що надходять до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, невідкладно реєструються державним реєстратором, нотаріусом у базі даних заяв.

Відповідно до п.17 Порядку, у разі наявності у базі даних заяв судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.1 і ч. 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу відчуження, на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, необхідно вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх подальшого незаконного відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника чи представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт на вище вказані земельні ділянки, заборонити відчужувати та вчиняти будь-які реєстраційні дії з земельними ділянками. Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна прокурор просить клопотання розглядати без повідомлення власників майна.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути клопотання у його відсутність, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

так, клопотання відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Прокурором доведено, що вище зазначене майно, а саме земельні ділянки, на які прокурор просить накласти арешт, є об`єктом злочину, має суттєве значення по вказаному кримінальному провадженню як речовий доказ та з метою їх збереження, слід накласти на них арешт.

Керуючись ст.131, 132, 170-173,175, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази земельні ділянки кадастрові номери:

- :03:001:0178, :03:001:0296, :03:001:0047, :03:001:0301, :03:001:0283, :03:001:0299, :03:002:0132, :03:001:0020, :03:001:0015, :03:001:0327, :03:002:0340, :04:003:0237, :04:003:0238, :03:002:0359, :03:002:0341, :03:001:0289, :03:001:0287, :01:005:0075, :03:002:0200, :04:003:0050, :04:003:0046, :04:003:0048, :03:002:0093, :03:002:0008, власником яких є ОСОБА_5 .

- :03:001:0297 власником якої є ОСОБА_6 .

- :03:002:0343, :03:002:0339, :03:002:0353, :03:002:0307, :03:002:0360, :03:001:0290 власником яких є ОСОБА_7 .

- :03:002:0094 власником якої є ОСОБА_8 .

- :03:001:0288 власником якої є ОСОБА_9 .

- :04:003:0208 власником якої є ОСОБА_10 .

- :03:001:0291 власником якої є ОСОБА_11 .

- :03:001:0188 власником якої є ОСОБА_12 .

- :03:001:0316 власником якої є ОСОБА_13 .

2. Заборонити відчужувати та вчиняти будь-які реєстраційні дії з земельними ділянками кадастрові номери :03:001:0178, :03:001:0296, :03:001:0047, :03:001:0301, :03:001:0283, :03:001:0299, :03:002:0132, :03:001:0020, :03:001:0015, :03:001:0327, :03:002:0340, :04:003:0237, :04:003:0238, :03:002:0359, :03:002:0341, :03:001:0289, :03:001:0287, :01:005:0075, :03:002:0200, :04:003:0050, :04:003:0046, :04:003:0048, :03:002:0093, :03:002:0008, :03:001:0297, :03:002:0343, :03:002:0339, :03:002:0353, :03:002:0307, :03:002:0360, :03:001:0290, :03:002:0094, :03:001:0288, :04:003:0208, :03:001:0291, :03:001:0188, :03:001:0316.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_15