Дата документу 25.11.2021 Справа № 323/3249/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/3249/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1472/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який має повну середню освіту, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 31 травня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до 200 годин, або виправними роботами на строк до 1 року.

Враховуючи викладене, районний суд порушив зазначені вимоги та призначив ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 240 годин, що перевищує максимальний строк, передбачений санкцією цієї статті.

Згідно з вироком суду, 10 грудня 2020 року, близько 16:00 години, ОСОБА_6 , знаходячись біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , який раптово виник на ґрунті конфлікту з потерпілим, під час сварки з останнім, штовхнув ОСОБА_11 рукою у груди, від чого останній впав спиною на землю. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, сів зверху на ОСОБА_10 в районі тулубу та наніс кулаком правої руки не менше восьми ударів по голові та обличчю потерпілого, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у виді синця в ділянці лобу праворуч, на верхньому повіці лівого ока, в ділянці лівої щоки, на слизовій оболонці нижньої губи, в ділянці підборіддя ліворуч, на завитку лівої вушної раковини, крововиливу на білковій оболонці лівого ока.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора та просили призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Переглядаючи вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ст.56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України, за якою засуджено обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Проте, суд першої інстанції визначив строк покарання обвинуваченому у виді громадських робіт двісті сорок годин, тобто вийшов за межі санкції статті обвинувачення, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно вказує прокурор в апеляційній скарзі.

Отже, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що цей вирок на підставі ст.ст.407-409 КПК України підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

При цьому колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, фактичні обставини провадження, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, дані, що характеризують особу обвинуваченого з позитивного боку.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Достатніх підстав для призначення покарання у виді штрафу обвинуваченому, який не працює, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2021 року, стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України в частині призначеного останньому покарання змінити.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4