Провадження № 1-кп/582/40/22
Справа № 582/6/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" лютого 2022 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів матеріали кримінального провадження № 0000507 від 05 вересня 2021 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Лаврове, Недригайлівського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Судом установлено, що 05.09.2021 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» р.н. НОМЕР_2 перебуваючи устані алкогольного сп`яніння, рухався на ділянці автодороги у польовій місцевості за межами населеного пункту зі сторони с. Засулля Роменського району Сумської області у напрямку с. Кулішівка Роменського району Сумської області.

Перебуваючи між с. Кулішівка та с. Засулля Роменського району Сумської області, на відстані 1,5 км від автодороги «Т1904» зі сполученням «Білопілля-Терни-Недригайлів-Л.Долина-Гадяч», не врахував дорожню обстановку, перебуваючи на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, не виконуючи маневру обгону чи об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини дороги у населених пунктах, внаслідок чого втратив керування транспортним засобом, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, не надавши переваги водію зустрічного автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , та допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Внаслідок зіткнення вказаних автомобілів, водій автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до КНП «Роменської ЦРЛ» РМР.

Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) № 537 від 17.12.2021, при знаходженні ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у КНП «Роменської ЦРЛ» РМР, встановлені наступні тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я (так як для повної консолідації переломів необхідний строк понад три тижні) та за цими ознаками, кожне окремо, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.2.1.а.в та 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), а саме: уламковий перелом хірургічної шийки та головки лівої плечової кістки зі зміщенням; уламковий перелом правого ліктьового відростка лівої ліктьової кістки; косий перелом верхньої третини діафізу лівої ліктьової кістки без суттєвого зміщення; уламковий перелом правої лобкової кістки без суттєвого зміщення; уламковий перелом вертлюгової ділянки лівої стегнової кістки без зміщення; уламковий перелом верхньої третини діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням.

Не виключено, що вказані тілесні ушкодження, враховуючи характер, утворилися від дії тупих (тупого) предметів (предмета), могли утворитися при ДТП та в термін, що вказаний у постанові, що підтверджується даними медичної документації.

Відповідно до висновку експерта (судової автотехнічної експертизи) № СЕ-19/119-21/14381-IT від 23.12.2021, у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 11.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому води зустрічного напрямку мають перевагу.

У даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість попередити зіткнення.

Дії водія автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» моделі «Т13110» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не відповідають вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 471 КПК України, 10.02.2022 між потерпілим та обвинуваченим досягнуто угоди про примирення, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 286-1 ч. 1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно правового висновку, який міститься у Постанові Верховного суду України від 14.04.2016 у справі № 5-23кс15/16, справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єків кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією з умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення шкоди.

Частиною 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно угоди про примирення, ОСОБА_5 , як обвинувачений, та потерпілий ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 286-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із приміненням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, підтвердив викладені обставини, щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання суд, з`ясувавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, думку потерпілого та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні суду пояснив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про примирення і згоден з призначеним покаранням. З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (потерпілим та обвинуваченим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим, належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

У порядку ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає вирішенню питання про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення експертиз слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-373, 394, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 10.02.2022 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000507 від 05 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із приміненням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20.09.2021: на автомобіль марки ЗАЗ- DAEWOO моделі Т13110, р.н. НОМЕР_2 ; на автомобіль марки ВАЗ моделі 2109, р.н. НОМЕР_3 .

Речові докази:

- автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO моделі Т13110, р.н. НОМЕР_2 , - повернути ОСОБА_7 та дозволити використовувати за призначенням;

- автомобіль марки ВАЗ моделі 2109, р.н. НОМЕР_3 , - повернути ОСОБА_4 та дозволити використовувати за призначенням.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1