Справа № 214/5810/20
1-кп/214/418/21
У Х В А Л А
Іменем України

06 грудня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0082) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Головуючим в судовому засіданні було поставлене на обговорення питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор надав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про існування ризиків, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, на думку прокурора, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки, він обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, за один з яких передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, тому фактично, відсутні фактори, які могли би утримати його від укривання від суду. Окрім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується тим, що обвинувачений зі змісту отриманих процесуальних документів міг здогадатись, хто провів оперативну закупівлю, тому може незаконно вплинути на вказаного свідка, а також на понятих та інших свідків, які на теперішній час не допитані в суді, з метою примушування до зміни показів у суді, які викривають ОСОБА_4 у вчиненні злочинної діяльності. Також, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність, так як щодо нього направлені до судів м. Кривого Рогу ще два обвинувальні акти по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України. Прокурор звертає увагу, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, майже одразу після закінчення цілодобового домашнього арешту в іншому кримінальному проваджені, де він є обвинуваченим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає та може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом психотропних речовин.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. В обґрунтування клопотання зазначив, що прокурором було порушено вимоги ч.1 ст.199 КПК України, оскільки ним подано клопотання про продовження строку тримання під вартою пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. ОСОБА_4 звертає увагу, що прокурор обґрунтовуючи ризики, якими обумовлюється продовження строку тримання під вартою, посилається виключно на припущення та не наводить жодних фактів. Звертає увагу, що після допиту свідків, стало зрозуміло, що справа щодо нього сфальсифікована. Також, обвинувачений стверджує, що майже вся доказова база у справі щодо нього, ґрунтується на недопустимих доказах, на які суд не зможе послатися у разу ухвалення обвинувального вироку. Також, ОСОБА_4 просить звернути увагу, що ніколи не приховувався від суду та не вчиняв тиск на свідків, що підтверджується довідкою з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Окрім того, обвинувачений просить суд прийняти до уваги, що у нього на утриманні знаходяться батьки похилого віку, які через свій стан здоров`я потребують догляду. Також, у нього на утриманні, після смерті дружини, знаходиться малолітня дитина, але він не може цього робити, оскільки безпідставно позбавлений волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечували. При цьому, просили обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд вважає, що у вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби обвинуваченого: переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України, тобто тяжких умисних злочинів, за скоєння одного з яких передбачене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Окрім того, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, тому, на думку суду, відсутні фактори, які могли би утримати ОСОБА_4 від переховування від суду.
Окрім того, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність. Про наявність вказаного ризику свідчить та обставина, що на теперішній час щодо обвинуваченого направлені до судів м. Кривого Рогу ще два обвинувальні акти, а саме: у кримінальному провадженні №0000471 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, який на теперішній час розглядається Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та №0000002 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який на теперішній час розглядаються Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає та може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом психотропних речовин.
Також, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення майже одразу після закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Разом з цим, з урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який, згідно з ст.12 КК України, обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.
Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , не наведено жодних обставин, які свідчили б про відсутність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що враховувалися при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що наведені в клопотанні обвинуваченого доводи з приводу того, що у нього на утриманні знаходяться малолітня дитина та батьки похилого віку, які через свій стан здоров`я потребують догляду, не можуть бути гарантією того, що обвинувачений не буде переховуватися від суду або не вчинить інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, суд зауважує, що у відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою, зокрема, продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4, 5 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Нормами ч.5 ст.199 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що прокурором в повній мірі доведено обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а зауваження ОСОБА_4 , з приводу подання прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою менш ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, хоча і є обґрунтованими, однак не можуть бути підставою для відмови у його задоволенні.

При цьому, це не виключає можливості обвинуваченого, при наявності відповідних підстав, звернутися до керівника Криворізької центральної окружної прокуратури зі скаргою за наслідками бездіяльності прокурора для прийняття відносно нього відповідних заходів дисциплінарного реагування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04.02.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 10.12.2021 року.

Суддя ОСОБА_1