Справа № 468/1915/14-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

26.10.2021 року м. Баштанка

Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви потерпілого ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.11.2014 року, вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.06.2015 року по кримінальному провадженню №0000509 від 09.09.2014 року,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.11.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, і призначено покарання в виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. ОСОБА_5 вказаним вироком визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 289 ч. 2 КК України, і призначено йому покарання: за ст. 185 ч. 1 КК України в виді позбавлення волі строком на один рік; за ст. 289 ч. 2 КК України в виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначено п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно вироку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були засудженні за вчинення злочинів, що мали місце за наступних обставин:

08.09.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_3 .

09.09.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_11 ,

Також 09.09.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_8 .

Крім того, 09.09.2014 року ОСОБА_5 таємно викрав із салону автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомагнітолу, що належала ОСОБА_11 , а також таємно викрав із салону автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомагнітолу «FAVORIT F8030», яка належала ОСОБА_3 .

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2015 року вищевказаний вирок Баштанського районного суду скасований в частині призначення покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив обом засудженим такі ж покарання, як і суд першої інстанції, але без застосування положень ст. 75 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.06.2015 року вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2015 року залишено без змін.

Потерпілий ОСОБА_3 , а також засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із заявами про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, розгляд яких згідно ухвали суду від 19.05.2021 року об`єднано в одне провадження

Заяви мотивовані тим, що фактично незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , було вчинене ОСОБА_12 , який розповів про це в ході розмови потерпілому ОСОБА_3 на початку січня 2021 року, який в свою чергу розповів про це родичам засуджених. Незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_11 було вчинене ОСОБА_13 , який розповів про це лише в кінці грудня 2020 року матері ОСОБА_14 . В свою чергу незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 в дійсності мало місце вчинення лише одним ОСОБА_4 .

В судовому засіданні засуджені та їх захисники заяви підтримали та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні потерпілий заяву підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяв, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, обвинувальний вирок відносно засуджених було ухвалено на підставі належних та допустимих доказів.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, допитавши засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , дійшов висновку про відсутність підстав задоволення заяви, виходячи з наступного.

З показань засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що в грудні 2020 року від матері ( ОСОБА_14 ) йому стало відомо, що до неї звернувся ОСОБА_3 , який повідомив, що в ході його розмови з ОСОБА_12 той зізнався, що саме він незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 . У вчиненні злочинів він зізнався в суді тому, що так радив йому слідчий, який переконав його, що таким чином він буде звільнений від відбування покарання з іспитовим строком.

З показань засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що від ОСОБА_5 йому стало відомо про обставини незаконного заволодіння ОСОБА_12 автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_3 та ОСОБА_13 - автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_11 . У вчиненні злочинів він зізнався на переконання слідчого, який роз`яснив, що у такому випадку він буде звільнений від відбування покарання з іспитовим строком.

Згідно показань свідка ОСОБА_13 , саме він незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_11 .

З показань свідка ОСОБА_14 слідує, що в кінці 2020 року від ОСОБА_3 їй стало відомо, що в ході розмови ОСОБА_12 зізнався, що саме він незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , а від сина ОСОБА_13 їй стало відомо, що саме останній незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту заяв засуджених про перегляд судових рішень за нововиявленим обставинами вбачається, що підставою для такого перегляду на їх думку є те, що злочини, у вчиненні яких згідно вироку визнали винними їх, фактично були вчиненні іншими особами.

За такого вбачається, що на момент ухвалення відповідних судових рішень ці обставини були відомі самим засудженим (вчинення злочинів іншими особами), а відтак підстави наведені засудженим не є нововиявленими обставинами в розумінні положень, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України та не є обставинами, що відповідають критеріям, визначеним в п. 4, п. 5 ч. 2 ст.462 КПК України.

Також слід зазначити, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Доводи засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 , викладені в заявах, зводяться до того злочини фактично мало місце вчинення іншими особами (по факту незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 - лише одним ОСОБА_4 ), однак вони не підтвердженні належними та допустимими доказами, якими в даному випадку, на думку суду, повинно бути процесуальне рішення винесене в порядку, передаченому КПК України, при цьому покази самої лише особи, яка визнає свою вину, не може бути достатнім доказом доведення неправильності вироку, що належить переглянути, при цьому враховуючи ті обставини, що засудженні при ухваленні судових рішень повністю визнавали свою вину, не висловлювали жодних заперечень, а також навність між даними особами дружніх і родиних відносин (що викликає сумнів в доствірності цих обставин).

В силу ч.1 ст.467 КПК України суд за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

З урахуванням наведеного, розглянувши заяви засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення у порядку глави 34 КПК України, не встановивши обставин на підтвердження доводів останніх, які б згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України можна було визнати нововиявленими, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяв без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статями 459, 460, 466, 467 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Заяви потерпілого ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.11.2014 року, вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.06.2015 року по кримінальному провадженню №0000509 від 09.09.2014 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні 01.11.2021 о 16:00 годині.

СУДДЯ