Номер провадження по справі 1-кп/387/116/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2021 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, маючи на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.190 КК України за таких обставин.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №277 о/с від 26.06.2018 ОСОБА_3 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
На підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №15 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_3 присвоєно спеціальне звання-старший сержант поліції.
Згідно з абз. 1 п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи Національної поліції.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п.п.1,2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний : неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових ( функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Навесні 2012 року, більш точно досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 з використанням всесвітньої мережі Інтернет створив сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте», до анкетних даних якої ввів вигадані останнім завідомо недостовірні дані, а саме прізвище, ім`я по батькові - ОСОБА_7 та дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку завантажив фотозображення сторонньої особи, що знайшов в мережі Інтернет.
Використовуючи вказану сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте», ОСОБА_3 видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 , познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спілкувався шляхом використання даної соціальної мережі до 2017 року.
Надалі, у зв`язку з блокуванням в травні 2017 року на території України соціальної мережі «ВКонтакте», ОСОБА_3 , видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 , зареєстрував сторінку в соціальній мережі «SPACES» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за допомогою якої продовжив спілкування з ОСОБА_6 , яка в свою чергу, за пропозицією останнього також зареєструвала сторінку у вказаній соціальній мережі з назвою «Blohina».
Таким чином, ОСОБА_3 видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 , в силу тривалого дружнього спілкування з ОСОБА_6 , увійшов в довіру до останньої, у зв`язку із чим їх активне спілкування тривало до серпня 2020 року.
На початку серпня 2020 року, більш точно досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння належними ОСОБА_6 грошовими коштами з використанням електронно-обчислювальної техніки.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання та роботи в смт Добровеличківка Кіровоградської області, діючи умисно та цілеспрямовано , з корисливих мотивів, шляхом обману та переслідуючи мету протиправного заволодіння чужим майном, за допомогою власного мобільного телефону «ZTE BLADE V9» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ-1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 : НОМЕР_3 , на базі операційної системи «Android», з сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації, під час спілкування з ОСОБА_6 упродовж 15-26 серпня 2020 року за допомогою всесвітньої мережі Інтернет через соціальну мережу «SPACES», видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 , повідомив останній завідомо неправдиві відомості про те, що нібито під час несення ним служби в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, він з колегами по службі пошкодив пристрій для CDMA-моніторингу і дешифрування даних « SIM-ARROW-CDMA», який терміново необхідно замінити на новий, оскільки в іншому випадку для нього це матиме вкрай негативні наслідки по службі.
Продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, ОСОБА_3 видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 у ході спілкування, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет через соціальну мережу «SPACES», шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 зазначивши, що вже назбирав більшу частину вартості даного пристрою, вмовив останню надати йому 1350 доларів США, запевнивши у тому, що поверне вказані грошові кошти за декілька місяців.
Надалі ОСОБА_3 заздалегідь усвідомлюючи, що надана ним від імені ОСОБА_7 обіцянка виконана не буде, повідомив ОСОБА_6 номер свого банківського карткового рахунку НОМЕР_6 , відкритого в АТ «Universal Bank».
У подальшому ОСОБА_3 видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_7 уникаючи розмов про повернення ОСОБА_6 вказаних грошових коштів, припинив з нею подальше спілкування.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила факт відшкодування їй збитків та щодо призначення покарання підтримала позицію прокурора.
В судовому засіданні прокурор, потерпіла та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про наявність складу злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а вина ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, - доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.3 ст.190 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації тяжких, по місцю проживання характеризується посередньо, молодий вік, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Крім того суд враховує і відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 раніше не судимий, вину у вчинені правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Ймовірність виправлення обвинуваченого без обмеження волі та позбавлення волі цілком можлива.
Обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування збитків потерпілій.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на зазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе за умов без ізоляції від суспільства з врахуванням позиції прокурора та потерпілої, а тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.3 ст.190 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази необхідно вирішити в порядку передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, а саме: мобільний телефон «ZTE BLADE V9» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ-1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 : НОМЕР_3 з пошкодженим корпусом, мобільний телефон "РОКО М3" модель М2010J19CG з сім картами ПрАТ "ВФ Україна" НОМЕР_5 , та ПрАТ "Київстар" НОМЕР_4 , три банківські картки ОСОБА_3 КБ "Приватбанк" № НОМЕР_8 , КБ "Альфабанк" № НОМЕР_9 , КБ "Укрсиббанк" № НОМЕР_10 , ноутбук "НР250G7" серійний номер CND924995D", футболку ОСОБА_3 білого кольору в горизонтальну смужку чорного кольору, - повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_10