Справа № 308/1057/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 12.10.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001404 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з початковою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001404 від 12.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно обвинувального акту, 11 жовтня 2016 року, близько 10 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання біля будинку АДРЕСА_1 , де в той час відбувалась сварка між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , взяв з будинку за місцем свого проживання побутову сокиру, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_8 удар лезом вказаної сокири в область лівого передпліччя.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку СМЕ №1037 від 13.10.2016 року середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав раніше подане ним клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Вказав, що інкримінований обвинуваченому злочин згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та враховуючи те, що з моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення минуло понад 5 років, тому існують всі законні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений також просив закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні висловив свою думку щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_8 не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої вказав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності. Одночасно, його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив свою думку про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого захисником обвинуваченого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України (у редакції, що діяла на момент вчинення) передбачено, що у разі вчинення злочину середньої тяжкості, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Також, ч. 2 ст. 49 КК України (у редакції, що діяла на момент вчинення) визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 з 18.06.2021 по 07.07.2021 перебував у розшуку. Так, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне діяння відноситься до злочину середньої тяжкості у відповідності до ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення), з дати вчинення даного кримінального правопорушення з 11.10.2016, до винесення судового рішення за даним клопотанням, минуло більше 5 років (з урахуванням зупиненого строку під час перебування обвинуваченого у розшуку), а тому суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню загальний термін звільнення від кримінальної відповідальності, який відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції, що діяла на момент вчинення) становить п`ять років.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 49 КК України судом не встановлено, сторонами в судовому засіданні відповідних зауважень не подано, а відтак, на переконання суду, наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Водночас, слід зазначити, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 122 КК України, ст. 100, 129, 284, 285, 392, 393, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001404 від 12.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1