Провадження № 1-кс/638/2123/21
УХВАЛА
Іменем України

28 вересня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова заяву адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 06.12.2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук у кримінальному провадженні №0000694,

в с т а н о в и в:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться скарга адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 06.12.2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук у кримінальному провадженні №0000694.
14 вересня 2021 року адвокат ОСОБА_3 захисник ОСОБА_4 подав заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду даної скарги, які ухвалою слідчого судді від 14 вересня 2021 року, яка занесена до журналу судового засідання, об`єднані в одну заяву.
ОСОБА_3 захисником ОСОБА_4 відвід слідчого судді ОСОБА_5 заявлено з підстав недовіри судді у зв`язку з неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, наявність особистого конфлікту між суддею та стороною захисту у зв`язку із досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000899 за заявою ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_5 послідовно демонструє очевидну упередженість по відношенню до сторони захисту. Відносно судді здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000899 за заявою ОСОБА_4 . Окрім того, суддя створює штучні обставини перешкоди для реалізації прав сторони захисту, а саме без участі захисника виніс ухвали, зокрема у провадженнях 1-кс/638/33/21, 1-кс/638/35/21 про повернення скарг стороні захисту.
Окрім того, зазначає, що з метою виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» 02.02.2016 року в м. Харкові ліквідована адміністративно-територіальна одиниця - Дзержинський район. Натомість утворена нова адміністративно-територіальна одиниця, названа Шевченківським районом.
В той же час, Дзержинський районний суд м. Харкова не ліквідовано, не реорганізовано, і він продовжує своє незаконне функціонування, пов`язане зі своєю злочинною діяльністю у вигляді публічного використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.
Захисник вважає, що викладене свідчить про те, що Дзержинський районний суд м. Харкова не є «судом встановленим законом» в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. В зв`язку з чим і суддя ОСОБА_5 , який займає посаду судді в цьому суді, діє у незаконний спосіб - всупереч Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки». Суддя не звільнився із займаної посади у незаконно існуючому суді і очевидно поставив власні кар`єрні інтереси вище над законом та правами людини.
Також ОСОБА_3 зазначив, що сторона захисту звернулася до Вищої ради правосуддя з дисциплінарною скаргою суддю ОСОБА_5 , що також свідчить про конфлікт інтересів.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року клопотання ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, ухвалено здійснювати розгляд заяви адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 06.12.2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук у кримінальному провадженні №0000694 в режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що він зайнятий в інших справах, зокрема, у Київському апеляційному суді. При цьому, доказів на підтвердження того, що в призначений Дзержинським районним судом м. Харкова день та час проведення судового засідання щодо розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_3 суду не надав.
З огляду на викладене та враховуючи положення ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даною явкою учасників справи.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені ст. 75 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ч.1 ст.75 КПК України.
З огляду на нормативний зміст пункту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 3 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
Як на підставу для відводу слідчого судді, захисник посилається на обставини, наявність яких для відводу судді підлягають доведенню.
Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду даного клопотання суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.
Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_5 поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність при розгляді даного клопотання.
Отже, аргументи, якими ОСОБА_3 мотивує свою заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності слідчого судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.
Окрім того, підстави відводу судді зводяться до незгоди ОСОБА_3 з прийнятими раніше слідчим суддею ОСОБА_5 процесуальними рішеннями, зокрема щодо повернення скарг стороні захисту. Однак, дана обставина не може бути підставою для відводу судді, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України наділяє сторони кримінального провадження у разі незгоди з судовим рішенням оскаржити його у встановленому цим кодексом порядку.
Також у заяві про відвід не наведено конкретних фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_5 поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі. Подання адвокатом ОСОБА_3 скарги до Вищої Ради Правосуддя стосовно судді ОСОБА_5 не може свідчити про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу.
Така позиція узгоджується з рішенням Ради суддів України №34 від 08 червня 2017 року, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б свідчили про особисту упередженість слідчого судді ОСОБА_5 або його необ`єктивність під час розгляду клопотання у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.
Суд наголошує, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів та не наведено жодних підстав на підтвердження необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Заяву адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 06.12.2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук у кримінальному провадженні №0000694, залишити без задоволення.
Передати матеріали справи № 638/12085/19 (провадження 1-кс/638/1635/21) слідчому судді ОСОБА_5 для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1