Номер справи 703/4060/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0001097 від 23.07.2020 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Сміла Черкаської області, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України,

у с т а н о в и в :
На розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Клопотання обґрунтувано тим, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися з моменту його застосування. Вказала, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, може переховуватися від суду, обвинувачений не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, може незаконно впливати на потерпілого та вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання. Просив, зважаючи на його інвалідність, змінити обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що ризики зазначені прокурором є необгрунтованими та безпідставними. У звязку з викладеним просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши клопотання прокурора, пояснення і клопотання обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступного.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, наслідком якого є смерть потерпілого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні та можливість в зв`язку з цим уникнення явки до суду.

Крім того, обвинувачений не працює, не має постійного доходу для забезпечення матеріальних потреб, не має родини, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Не підлягає до задоволення заявлене захисником клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах СІЗО у зв`язку з наявним у нього захворюванням та встановленої інвалідності суду не надано.

Керуючись ст. 314, 315, 331, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці до 24 січня 2022 включно.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений 29 листопада 2021 року.

Суддя ОСОБА_1