Справа № 159/1298/21 Провадження №11-кп/802/763/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 29.09.2021р. в кримінальному провадженні №0000713 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ст.115 КК України
В С Т А Н О В И В

Прокурор подав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 . Вимоги прокурора мотивовані тим, що на даний час наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, знищення, сховання або спотворення будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих, вчинення інших злочинів, а тому з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечення належної поведінки обвинуваченого просив обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 29.09.2021 клопотання прокурора задоволено, застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.11.2021р. включно.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 07.10.2021 захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу Рожищенського суду Волинської області від 29.09.2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому. Судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та зроблено передчасні висновки, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, порушено вимоги глави 18 КПК України. Прокурор не надав суду доказів на підтвердження свого клопотання про існування ризиків та неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Судом не враховано, обвинувачений тримається під вартою на підставі ухвали Васильківського районного суду Київської області від 07.09.2021 до 05.11.2021 включно, оскільки взятий під варту в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у вищевказаному суді. На підставі цього, заявлені прокурором ризики не можуть вважатись обґрунтованими.
В даному кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_7 протягом усього терміну досудового розслідування не обирався. Було зібрано усі необхідні докази в кримінальному провадженні. В порядку ст.290 КПК України обвинувачений ознайомився з матеріалами кримінального провадження. Докази наявні в них, на думку сторони захисту, не підтверджують участі ОСОБА_7 в даних злочинах, останній зацікавлений брати участь в судових засіданнях та доказувати свою непричетність.
Заслухавши доповідача, який виклав основні доводи апеляції, думку прокурора, який просив в її задоволенні відмовити, ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині вирішення питання доцільності застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги законодавства при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
Судом встановлено, що у Рожищенського районного суду Волинської області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000713 від 12.04.2019 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ст.115 КК України.
Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
На думку апеляційного суду суд першої інстанції у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_7 , міцність соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.
Судом встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, інвалід II групи інвалідності, однак раніше судимий, наявність незнятої та непогашеної судимості за вчинення корисливих злочинів, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, що спричинило загибель однієї людини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна (ч.4 ст.187 КК України), позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.2 ст.115 КК України).
Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про наявність ризиків, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду задля уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчиняти інші злочини.
З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, оскільки не зможе в повній мірі забезпечити впливу обвинуваченого на потерпілих в кримінальному провадженні, гарантувати їм захист життя та здоров`я, забезпечити перебування обвинуваченого за місцем його проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі його захисника щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, на думку суду, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, та не є вагомою підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник обвинуваченого.
Таким чином, вищенаведені та інші доводи сторони захисту, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та відмови в задоволенні клопотання прокурора, як про це просить апелянт.
Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.376, 422? КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 29.09.2021 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 листопада 2021 року включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді