Дата документу 17.02.2022 Справа № 310/7783/14-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/868/22
Єдиний унікальний № 310/7783/14-к Головуючий в 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.187 КК України Доповідач в 2-й інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

17 лютого 2022 року м. Запоріжжя
колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши заяви головуючого судді ОСОБА_2 та членів колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (т. 4 а.с. 94).

На вказаний вироку місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу.

На даний час вирок у вказаному кримінальному провадженні оскаржується обвинуваченим з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею (суддею доповідачем) у вказаному провадженні визначено суддю ОСОБА_2 , а членами колегії - суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суддями ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а суддями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 76 КПК України заявлено самовідводи, виходячи з наступного.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, до складу якої входили судді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 задоволено частково, а вирок місцевого суду від 5 липня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції (т. 3, а.с. 123-127).

У вказаній ухвалі апеляційного суду суддя ОСОБА_2 вже виловлював свою думку з приводу оцінки наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема щодо неврахування судом першої інстанції при перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та конкретних обставин кримінального провадження, а саме того, що газ був застосований на близькій відстані від обличчя потерпілої, у зв`язку з чим остання могла отримати тілесні ушкодження (втратити зір).

Крім того, суддя ОСОБА_2 висловив думку про те, що районний суд не оцінив показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протокол огляду місця події від 05.03.2013 року, висновок експерта №172 від 20.09.2013 року в контексті висунутого ОСОБА_5 обвинувачення за кваліфікуючим складом за ст. 187 КК України.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
З урахуванням висловлених суддею ОСОБА_2 в ухвалі апеляційної інстанції від 19 лютого 2020 року висновків по суті вказаної справи стосовно оцінки доказів та кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів вважає, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню, оскільки за вимогами ст. 75 КПК України участь судді у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, є недопустимою, так як не сприятиме сприйняттю суду як неупередженого.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вже заявлялись раніше самовідводи, які ухвалою апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року були задоволені (а.с. 168-171 т. 4), що відповідно до ч. 3 ст. 82 КПК України є наслідком розподілу справи іншому складу суду за винятком суддів, відводи яких задоволені.
Крім того, 28 вересня 2017 року колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_14 переглядався вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 липня 2017 року відносно ОСОБА_5 , яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалу апеляційного суду постановою Верховного Суду від 20 вересня 2018 року скасовано, що унеможливлює розгляд кримінального провадження за участю судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 3 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Матеріали кримінального провадження засвідчують участь судді ОСОБА_3 та судді ОСОБА_4 в апеляційному перегляді вироку суду відносно ОСОБА_5 та скасування Верховним Судом ухвали апеляційного суду (т. 2 а.с. 211-216, 276-278).
З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що заявлений суддею ОСОБА_3 та суддею ОСОБА_4 самовідводи також підлягає задоволенню, оскільки за вимогами ст. 76 КПК України повторна участь судді у кримінальному провадженні є недопустимою.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81,82КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заявлені суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 самовідводи задовольнити.

Кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, передати до канцелярії суду для визначення суддів для розгляду вказаного кримінального провадження у відповідності до положень ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4