Справа № 446/328/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2020 за № 0000070 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянки України, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що 09 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , звернувшись в Управління соціального захисту населення Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області для отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, достовірно знаючи, що її син ОСОБА_6 , 02 березня 2018 року набув право власності на земельну ділянку площею 0,1275 га, кадастровий номер :01:003:0275, що знаходиться на території АДРЕСА_1 (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»), вартість якої складає 127308,29 (сто двадцять сім тисяч триста вісім гривень, 29 коп.) грн, умисно приховуючи даний факт, знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області по вул. Незалежності, 27 у м. Кам`янка-Бузька, усвідомлюючи те, що у разі подання у повному обсязі або достовірних відомостей їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено надання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою отримання житлової субсидії, яка відповідно п. «и» ч.9 ст.87 Бюджетного кодексу України належить до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України, подала заяву та в «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії», особисто не внесла відомості у розділ V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяці перед зверненням за призначенням житлової субсидії» та не задекларувала вищезазначену земельну ділянку, власником якого являється її син ОСОБА_6 , таким чином вказала завідомо неправдиву інформацію шляхом приховування відомостей про наявність у власності в члена сім`ї земельної ділянки, право власності на яку набуто на протязі 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії.

Подання вказаної завідомо неправдивої інформації вплинуло на встановлення права на призначення субсидії, оскільки згідно п.п. 4 п.6 «Порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 №848 (в редакції, яка була чинною на момент вчинення злочину), житлова субсидія не призначається якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

На підставі наданої ОСОБА_4 заяви про призначення житлової субсидії та «Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії», в якій вказана завідомо неправдива інформація, Управлінням соціального захисту населення Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області надано дозвіл на призначення житлової субсидії та у період з 01.10.2018 по 31.03.2019 зайво нараховано та виплачено житлову субсидію для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги, за рахунок коштів державного бюджету, на загальну суму 11582,18 грн (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні, 18 коп).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання субсидій, за відсутності ознак злочину проти власності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 222 КК України (в редакції, яка була чинною на момент вчинення злочину).

Як видно з даних обвинувального акту, вказаними діями ОСОБА_4 заподіяла шкоду державним інтересам в сумі 11 582 грн. 18 коп. (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривнні вісімнадцять копійок.).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття провадження у справі та звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, подавши з цього приводу письмове клопотання. Одночасно просила пред`явлений цивільний позов залишити без розгляду.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 щодо заявленого клопотання про закриття провадження та залишення цивільного позову без розгляду не заперечив, просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності, також просив залишити поданий прокурором в інтересах держави цивільний позов без розгляду.
Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечила щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності про що подала відповідну заяву.
Заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечив проти закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, скоєного у серпні 2018 року, зокрема ОСОБА_4 09 серпня 2018 року звернувшись в Управління соціального захисту населення Кам`янка -Бузької державної районної адміністрації Львівської області для отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, надала завідомо неправдиву інформацію органам державної влади з метою одержання субсидій,за відсутності ознак злочину проти власності.
Відповідно до частини 2 статті 285 КПК України особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінального провадження, що також доводиться її письмовим клопотанням від 16.09.2021.
Пунктом 2 частини 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Санкція ч.1 ст.222 КК України, в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення, передбачала відповідальність у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Редакція частини 2 статті 12 КК України, чинна на час вчинення кримінального правопорушення, передбачала, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, інкримінований обвинуваченій злочин станом на час його вчинення класифікувався як злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч.1ст. 49 КК України, в редакції чинній станом на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. При цьому таке звільнення є обов`язком суду.
Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, з дня вчинення якого минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, вона не ухилялась від слідства та суду та не вчинила нового кримінального правопорушення, обвинуваченій роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, і вона погоджується на звільнення з цих підстав, враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання, що обвинувачену потрібно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.
Вирішуючи питання цивільного позову поданого прокурором в інтересах держави, суд виходить з наступного.
У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Беручи до уваги наведене вище та те, що прокурор просив заявлений ним цивільний позов залишити без розгляду, суд дійшов висновку, що цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в інтересах держави в особі: Управління соціального захисту населення Камянка-Бузької районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потрібно залишити без розгляду, роз`яснивши прокурору право на подання позову в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2020 - скасувати
Керуючись ст. 100, 284, 285, 288, 314 КПК України, п.3 ч.1 ст. 49 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2021 за № 0000070 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в інтересах держави в особі: Управління соціального захисту населення Кам`янка -Бузької районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.
Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2020 скасувати.
Речові докази: оригінал особої справи ОСОБА_4 та особової справи ОСОБА_7 ,які були вилучені в управління соціального захисту населення Камянка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1