ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/3693/21 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2620/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання адміністрації ДУ «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покровська Багачка Хрольського району Полтавської області, громадянина України, неодноразово судимого, останній раз:

-31.05.2016 року Хрольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі.

-початок строку: 03.01.2016 року, кінець строку: 23.07.2022 року,

Суд мотивував своє рішення тим, що встановлені судовим розглядом обставини, не є цілком переконливими, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Відзначив, що не брав участь у розгляді справи, тому не міг дати пояснення. Указав, що відбуває покарання з 03 січня 2016 року і за цей час, хоча і допускав порушення, однак змінив поведінку на краще. Зазначив, що у жовтні-листопаді відпрацював мало через те, що на його підприємстві на той час через карантинні заходи не було роботи, але навіть ту роботу, яку йому доручили, він виконав сумлінно, за що був заохочений. Наголосив, що весь час перебування у виправному центрі він працює; у виправний центр прибув із колонії як особа, яка стала на шлях виправлення; характеризувався позитивно; з 19.04.2019 року ним укладено строковий трудовий договір №29. Вважає, що відбутої частини покарання достатньо для його виправлення. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Хрольського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі. У строк відбування покарання згідно ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 03.01.2016 року по 01.07.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 березня 2019 року на підставі ст.82 КК України ОСОБА_7 змінено невідбуту частину покарання за вироком Хрольського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року більш м`яким у виді обмеження волі на строк 3 роки 4 місяці 13 днів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2019 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Хрольського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року, час слідування під вартою до виправного центру з 22.03.2019 року до 05.04.2019 року, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

З характеристики засудженого ОСОБА_7 від 12 травня 2021 року встановлено, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2016 року. За час тримання в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» зарекомендував себе посередньо; порушував вимоги режиму тримання, за що мав 1 стягнення; заохочень не мав; до праці не залучався.

З 18.07.2016 року утримувався в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія № 69», за період відбування покарання порушував вимоги режиму тримання, мав три стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку, заохочувався адміністрацією установи тричі; характеризувався позитивно.

05.04.2019 року ОСОБА_7 був переведений до Державної установи «Хролівський виправний центр №140», як особа, яка стала на шлях виправлення, відповідно до ст.82 КК України. За час відбування покарання характеризувався позитивно; допускав порушення умов тримання та мав три стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку; під впливом виховних заходів змінив поведінку на кращу; заохочувався адміністрацією установи 4 рази; працевлаштований в майстерні установи згідно ст.60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться добре, поставлені завдання виконує своєчасно, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні роботи; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, в роботі проявляє розумну ініціативу.

За даними довідки про стягнення та заохочення засудженого, наданої 20 квітня 2021 року начальником відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Хролівський виправний центр №140», ОСОБА_7 за час відбування покарання мав 7 стягнень, а саме: 16 червня 2016 року, 24 вересня 2016 року, 07 грудня 2017 року, 27 січня 2020 року та 01 квітня 2020 року ОСОБА_7 оголошені догани; 29 червня 2019 року та 24 січня 2020 року попередження; стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Також ОСОБА_7 заохочувався 7 разів, а саме тричі за виконання покладених обов`язків, встановлених КВК України та ПВР: 11 червня 2018 року, 27 вересня 2018 року та 05 березня 2019 року та 4 рази - за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а саме 15 серпня 2019 року у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення (від 29 червня 2019 року) та 07 жовтня 2020 року, 06 січня 2021 року та 26 березня 2021 року оголошені подяки.
За даними довідок про працевлаштування та про доходи ОСОБА_7 за час відбування покарання у ДУ «Хролівський виправний центр №140» з 05 квітня 2019 року до часу складання довідок був працевлаштований та працював у період травень 2019 року березень 2020 року; червень 2020 року березень 2021 року, в інші місяці не працював.

Водночас, як вбачається із зазначеної довідки, у жовтні 2020 року ОСОБА_7 відпрацював лише 1 робочий день, у січні 2021 року відпрацював лише 6 робочих днів.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений наразі відбуває покарання за вчинення двох тяжких злочинів, неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень різного ступеня тяжкості, відбував покарання в кримінально-виконавчих установах, до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак останній належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення, а тому у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього необхідно відмовити.

Слід відзначити, що розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення відбувся без участі засудженого на підставі заяви останнього, а тому його зауваження в апеляційній скарзі про те, що він не брав участь в розгляді справи і тому не міг дати пояснення, позбавлені підґрунтя (а.с.23).

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: