Справа № 182/5719/21
Провадження № 1-кс/0182/1136/2021
У Х В А Л А
Іменем України

03.09.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001346,

в с т а н о в и в :
31 серпня 2021 року до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001346 від 17.05.2019 року.
У своїй скарзі скаржник посилається на наступне.
за заявою скаржника ОСОБА_4 , як потерпілої особи нікопольським РУП ГУНП в Дніпропетровській області 17.05.2019 року відкрито кримінальне провадження № 0001346 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Заява подавалася у зв`язку з тим, що 15.05.2019 року її мобільним номером НОМЕР_1 оператору зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" незаконно заволоділа стороння невідома особа і за допомогою цього номера нібито від її імені уклала з різними фінансовими установами низку договорів про надання споживчих кредитів на загльну суму 29552 грн.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001346 здійснювалось слідчим відділом ікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, проте, ніякої інформації про слідчі дії не надавалась, у зв`язку з цим, 16.07.2021 року було подано засобами електронного зв`язку до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області адвокатський запит, яким просив надати письмову відповідь із зазначенням в ній інформації про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001346 від 17.05.2019 року і про проведенні слідчі дії.
25.08.2021 року простим пштовим відправленням надійшов лист нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №46/16/00 від 26.07.2021 р. з якого слідує, що постановою слідчого ОСОБА_5 від 12.04.2021 року було закрито кримінальне провадження № 0001346.
Як слідує з постанови, кримінальне провадження закрито на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, рішення обгрунтоване закінченням визначеного ст. 219 КПК україни строку досудового розслдування і тим, що жодній особі не було повідомлено про підозру.
Скаржник зазначає, що із матеріалів кримінального провадження слідує, що в процесі проведення досудового розслудвання слідчим більше року не було здійснено ніяких слідчих дій, які є важливими для ефективного розслідування кримінального провадження.
Вважає, що вказане рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та незаконним, та таким, що порушує вимоги КПК України
У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 12 квітня 2021 року, внесене до ЄРДР за № 0001346 від 17.05.2019 року.
Скаржник у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд скарги провести за його відсутності. Скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Прокурор Нікопольської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином та завчасно, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. До початку розгляду скарги по суті були надані матеріали кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження. При цьому слідчим суддею враховано положення ст. ст.22, 26, 306 КПК України.
Слідчий суддя дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В ч. 1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001346 від 17.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
12 квітня 2021 року слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001346 від 17.05.2019 року, в якій зазначено, що в ході проведення досудового розслідування проводилися заходи направлені на встановлення особи, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, однак на теперішній час внаслідок виконах слідчих та розшукових дій встановити особі, яка вчинила дане правопорушення не надалось можливим. Перевіркою осіб, які раніше судимі за аналогічні злочини, а також осіб, які знаходяться на обліку в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не надалось можливим.
При прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, слідий керувався положенням абзацу № 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно абзацу № 14 ч. 1 ст. 284 КПК Українислідчий, прокурор зобов`язанні закритикримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Але, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті КК України, але і встановленими під час слідства обставинами.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно п. 111 рішення Європейськогосуду зправ людинивід 22 лютого 2005 року у справі "Новоселецький проти України" суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.
Відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд вважає, що слідчий виконав не усі заходи щодо ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0001346 відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2019 року.

Крім того, проведене слідчим досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій.
Тому слідчий, на думку суду, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України.
Постанова про закриття кримінального провадження слідчим є такою, що містить не повний зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Враховуючи те, що слідчий не спростовує обставини викладені в скарзі, тому суд приходить до висновку, що викладені у скарзі обставини, на які посилається заявник, є доведеними у судовому засіданні.
Отже, згідно вище викладеного на теперішній час постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому скаргу слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001346 від 17.05.2019 року.
Керуючись ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001346 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001346.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1