УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002935 від 26.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що у жовтні 2019 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, для реалізації якого останній вступив у попередню змову з ОСОБА_6 .
Так, з метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 підключили свій персональний комп`ютер до всесвітньої мережі «Інтернет», створили в ній Інтернет магазин, через який мали намір здійснювати його адміністрування та розміщення на ньому відомостей щодо продажу неіснуючого товару, вести перемови з потенційними покупцями, переконуючи останніх в правдивості своїх намірів, використовувати банківські картки, відкриті на інших осіб, з метою отримання на вказані розрахункові рахунки грошових коштів, а саме шляхом їх перерахування від потерпілих та подальшого переведення в готівку за допомогою банкоматів.
23.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, перелік яких міститься у клопотанні.
У подальшому, 23.07.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Під час проведення досудового слідства, було проведено огляд тимчасово вилученого майна, зокрема мобільних телефонів, ноутбуку. Так, в ході проведення огляду майна, зокрема мобільних телефонів та ноубуку встановлено, що у ноутбуці містяться аудіо файли розмов осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення з особами, які виявили бажання придбати товар у неіснуючих Інтернет магазинах. Зокрема, із змісту аудіофайлів встановлено, що особа причетна до вчинення кримінального правопорушення розповідає потенційним покупцям про умови продажу неіснуючого товару, в тому числі про стовідсоткову предоплату без якої товар не буде відправлено замовнику.
Крім того, в ході проведення огляду вилучених мобільних телефонів наявна переписка із потерпілими, із змісту якої встановлено, що потерпілим надсилаються реквізити банківських карток на які останні повинні здійснити перерахування стовідсоткової вартості товару, а також встановлена наявність telegram-bot та pay-bot за допомогою яких особи причетні до вчинення кримінального правопорушення здійснювали спілкування між собою, а також контролювали надходження грошових коштів на банківські карткові рахунки, зокрема, які були вилученні в ході проведення обшуку та здійснювали подальше керування ними.
Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що під час обготівкування грошових коштів, отриманих шахрайським шляхом, особи причетні до вчинення кримінального правопорушення були одягнуті у куртку коричневого кольору з капюшоном сірого кольору, куртку олівкого кольору, кросівки червоного кольору, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено предмети зовні схожі на пістолети для зберігання яких необхідний спеціальний дозвіл.
На підставі вищевикладеного, в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду експертиз, в тому числі фоноскопічної, комп`ютерно-технічної, молекулярно-генетичної тощо.
З метою збереження тимчасово вилученого майна, вилученого в ході проведення обшуку, яке має суттєве значення для досудового розслідування, слідчим за погодженням з прокурором, з дотриманням вимог ст. 171 КПК України до Київського районного суду м. Одеси подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, за результатами розгляду якого, слідчим суддею винесено ухвалу про повернення клопотання, яка надійшла на адресу СУ ГУНП в Одеській області 16.08.2021.
2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Власники майна в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений представник власників майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в рамках кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 23.07.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені флеш накопичувачі, мобільні телефони, ноутбук, пристрій схожий на роутер, одяг та взуття, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб, причетних до їх вчинення.

Крім того, вилучені технічні носії необхідні для проведення їх огляду за участю спеціалістів, з метою отримання інформації, яка на них міститься, що може мати значення для проведення досудового розслідування.

На вилучених банківських картках можуть знаходитись грошові кошти, набуті кримінально-протиправним шляхом, зокрема, отриманні шахрайським шляхом від потерпілих.

Також, вилучені предмети схожі на пістолет необхідні з метою встановлення законності їх перебування у житлі, та з метою подальшого проведення експертного дослідження, зокрема, експертизи зброї.

Відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів досудового розслідування від 23.07.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002935 від 26.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на майно.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002935 від 26.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, в ході проведення обшуку майно, а саме: предмет зовні схожий на пістолет на зовнішній стороні якого є маркувальне визначення «ZORAKI 925» № НОМЕР_1 , предмет зовні схожий на пістолет на якому наявне маркування «Stalker 914-UK» із цифровим визначенням НОМЕР_2 , флеш накопичувач чорного кольору з написом «SP 8GB», флеш накопичувач сірого кольору з написом «SanDisk», банківську картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_3 , банківську картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_4 , банківську картку АКБ «Індустріалбанк» з номером НОМЕР_5 , банківську картку «Монобанк» з номером НОМЕР_6 , коробку від мобільного телефону марки «Iphone» на зворотній поверхні якої присутні ІМЕІ номери: ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору у чохлі світло-фіолетового кольору моделі «11 Pro Max» з ІМЕІ1: НОМЕР_9 ІМЕІ2: НОМЕР_10 , мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору у чохлі білого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_11 ІМЕІ2: НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S9» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_13 ІМЕІ2: НОМЕР_14 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7+» в корпусі рожевого кольору в чохлі фіолетового кольору з ІМЕІ НОМЕР_15 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S9», ноутбук марки «ASUS» в корпусі чорного кольору з серійним номером DBNOCV422007474 із зарядним пристроєм та комп`ютерним маніпулятором «миша» чорного кольору, мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_16 ІМЕІ2: НОМЕР_17 , банківську картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_18 , картка «Індустріабанк» з номером НОМЕР_19 , банківську картку «Монобанк» з номером НОМЕР_20 , банківську картку «Стартбанк» з номером НОМЕР_21 , куртку коричневого кольору з капюшоном сірого кольору з написом «adidas», розташований у верхній лівій частині, на спині якої, на відстані біля 9 см від нижнього краю із зовнішньої сторони наявні пошкодження у вигляді розриву по формі наближеної до трикутника, куртку олівкого кольору на внутрішній стороні якої стороні якої присутня бірка з маркуванням «BERSHKA EUR XS USA XS MEX 24», кросівки червоного кольору на внутрішній частині якого присутнє маркування «adidas», пристрій зовні схожий на роутер білого кольору з маркуванням «TP-LINK» з серійним номером 215С416011542.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1