Справа №639/8703/21
Провадження №1-кп/639/210/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене 24.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Небит-Даг Красноводської області Туркменістану, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.04.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 08.04.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, зчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, 23.10.2021 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходився біля будинку за адресою: м. Харків, пров. Титаренківський, 22, де помітив припаркований автомобіль ЗАЗ Славута, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, зі сторонніх осіб не спостерігає, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника вказаного автомобіля, підійшов до автомобілю та, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки, із застосуванням фізичної сили відчинив водійські дверцята автомобіля ЗАЗ Славута, д.н.з. НОМЕР_1 , та проник всередину транспортного засобу. Після чого ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадений автомобіль, привів у дію двигун автомобіля, та, керуючи ним, поїхав з місця події, та розпорядився викраденим в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі, звернувши викрадене на свою користь, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

Вартість викраденого автомобіля складає 28460 гривень, що підтверджується висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 19/121/8/1/1-27661-2021 від 18.11.2021.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Надалі, ОСОБА_3 відчуваючи безкарність за раніше вчинене незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Так, ОСОБА_3 23.10.2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, після здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в салоні автомобіля ЗАЗ Славута, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , знаходився біля будинку № 12 по вул. Юності в м. Харкові.

Саме в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна із зазначеного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, помітив відеореєстратор FULL HD CAR DVR 1080p, що був прикріплений до скла автомобілю, який і вирішив викрасти. Відкріпивши даний відео реєстратор FULL HD CAR DVR 1080p. зі скла автомобілю, ОСОБА_3 таємно заволодів даним відео реєстратором FULL HD CAR DVR 1080p., що належить потерпілому ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядився ним в подальшому на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для таємного викрадення реєстратора FULL HD CAR DVR 1080p.

В результаті скоєного злочину ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 712 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 86 від 16.12.2021.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінальних правопорушень (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів) не оспорює, правову кваліфікацію злочинів також не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 23.10.2021 року приблизно о 13 годині він перебував за адресою: м. Харків, пров. Титаренківський, неподалік від будинку №22, де помітив автомобіль ЗАЗ Славута, д.н.з. НОМЕР_1 , та у нього виник умисел на вчинення крадіжки будь-яких речей із цього автомобіля. Надалі він підійшов до водійських дверцят та відкрив їх, після чого проник всередину автомобіля. В салоні автомобіля він знайшов барсетку, в якій будь-яких цінних речей не було, однак там були ключі від цього автомобіля. За допомогою вказаних ключів він завів автомобіль та на ньому поїхав з місця вчинення злочину. Декілька днів на цьому автомобілі він їздив по місту, потім автомобіль залишив у одному з дворів у Орджонікідзевському районі м. Харкова. Через 3 (три) дні він вирішив перегнати автомобіль в інший двір, а коли він переїжджав на автомобілі, то його зупинили працівники поліції за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, 17-А, які встановили його причетність до вчинення цього злочину.

Крім цього, з показань обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що 23.10.2021 року із салону зазначеного автомобіля він викрав автомобільний відеореєстратор, який був прикріплений на лобовому склі автомобіля. Вказаний автомобільний відеореєстратор він залишив в будинку за місцем свого проживання. В подальшому викрадений автомобільний реєстратор він добровільно видав працівникам поліції під час проведення огляду місця події.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, причиною вчинення цих кримінальних правопорушень було те, що він втратив роботу.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав письмову заяву про проведення судового розгляду без його участі, цивільний позов не заявляти не буде, претензій матеріального характеру не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України суд вважає можливим провести судове засідання без участі потерпілого ОСОБА_6 , з урахуванням наданої письмової заяви потерпілого про проведення судового засідання без його участі,оскільки його відсутність у судовому засіданні не перешкоджає судовому розгляду та не перешкоджає з`ясуванню всіх обставин кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Згідно з приміткою до статті 289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або кримінальне правопорушення, передбачене статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 290, 410 цього Кодексу.

Оскільки вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, тобто за вчинення умисного злочину проти власності, тому при кваліфікації його дій за ст. 185 та ст. 289 КК України наявна кваліфікуюча ознака повторність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені:

- ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року, на обліку в лікаря психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не перебуває, на обліку в лікаря нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, інвалідності та тяжких захворювань не має, офіційно не працевлаштований, розлучений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав разом із батьком ОСОБА_8 , який є пенсіонером (кримінальне провадження, а.с. 124-136).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами, дані про особу винного, ступінь його вини, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, той факт, що транспортних засіб та викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_6 та він будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого не має, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, та покарання у виді позбавлення волі за санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні остаточного покарання немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 після постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року, але до повного відбуття покарання вчинив нові кримінальні правопорушення, тому остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного за новим вироком суду покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадження потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 04 січня 2022 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.10.2021 по 03.01.2022 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 11.11.2021 № СЕ-19/121-21/24809-ТВ по кримінальному провадженню (стягувач платежу Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998) на суму 514,86 грн. (п`ятсот чотирнадцять гривень 86 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь судового експерта ОСОБА_9 , і.п.н. НОМЕР_2 , назва банку: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», п/рахунок НОМЕР_3 , процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу у кримінальному провадженні на суму 514,86 грн. (п`ятсот чотирнадцять гривень 86 копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2021 року по справі №639/7117/21 (провадження №1-кс/639/1871/21), ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року по справі №639/7117/21 (провадження №1-кс/639/1880/21), ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року по справі №639/7117/21 (провадження №1-кс/639/1881/21).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

1) пластикову пляшку прозорого кольору, об`ємом 0,5 л, із залишками рідини на дні невідомого походження, прозорого кольору; недопалок цигарки червоний Marlboro; недопалок синій Winston; змив з правої долоні ОСОБА_10 , 1985 р.н.; змив з лівої долоні ОСОБА_10 , 1985 р.н. знищити як майно, яке не має ніякої цінності;

2) зв`язку ключів (3 ключі), брелок від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як законному власнику;

3) ключ від автомобілю з брелком у вигляді м`яча; інформаційна металева табличка з написом Y6D5250; автомобіль ЗАЗ «Славута», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як законному власнику;

4) мобільний телефон «Huawei», чорного кольору, з пошкодженням скла, ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особі, у якої було вилучено зазначене майно;

5) три сліди пальців рук на трьох ВЛС з дзеркала знищити;

6) відео реєстратор FULL HD CAR DVR 1080p, чорного кольору, без видимих пошкоджень, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутим останньому як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а для обвинуваченого, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1