Справа № 526/2628/21
Провадження № 1-кс/526/848/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
користувача ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавськiй області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000523 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:

18 листопада 2021 року слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вказуючи, щопід час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, розпочатого за заявою ОСОБА_6 про незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору, що мав реєстраційний номер НОМЕР_1 (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) встановлено, що вказаний автомобіль придбано у червні 2021 року ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі із ОСОБА_7 та фактично до 06.1.2021 знаходився в їхній спільній сумісній власності. Будь-яких документів із його відчуження (продажу, дарування) подружжя не підписувало та волевиявлення на втрату права власності на транспортний засіб у будь-якій формі ніколи нікому не виявляло.

Згідно показань ОСОБА_6 , даних під час допиту в якості потерпілого, протиправний перехід права власності на автомобіль від подружжя ОСОБА_8 на особу на ім`я ОСОБА_9 було здійснено 06.11.2021 в м. Гадячі Миргородського району Полтавської області у ТСЦ №5345 МВС України, який розташований по вул. Героїв Майдану,75-В.

06.11.2021 в місті Гадячі невідомою особою було вчинено протиправні дії, спрямовані на перехід права власності на зазначений вище транспортних засіб від подружжя ОСОБА_8 до особи на ім`я ОСОБА_9 і тут де факто було припинено всі юридичні права на автомобіль подружжя ОСОБА_8 , тобто відбулося вилучення транспортного засобу у власників всупереч їх волі. При цьому саме в м. Гадячі для здійснення протиправного переходу права власності на транспортний засіб у ТСЦ №5345 МВС України достеменно невідомою особою було використано завідомо підроблені документи договір комісії №7849/21/1/015610, нібито укладений ОСОБА_7 із ТОВ «Укравтотрейд-Груп» 01.11.2021.

Згідно п.1 Примітки до ст.289 КК України протиправне вилучення у власника чи користувача всупереч їх волі будь-яким способом з будь-якою метою транспортного засобу є його незаконним заволодінням, відповідальність за яке передбачена саме цією статтею кодексу. За юридичною суттю стаття 289 КК України при вчиненні обманних дій, спрямованих на незаконне вилучення транспортного засобу у власника чи користувача, є спеціальною по відношенню до статей 185 та 190 КК України тощо.

Унаслідок вчинення за попередньою змовою групою невстановлених осіб протиправних дій щодо транспортного засобу подружжя ОСОБА_8 їм очевидно заподіяно значну матеріальну шкоду.

За таких обставин попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним вилученням автомобіля із власності подружжя ОСОБА_8 , прокурором здійснено за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння за попередньою змовою групою осіб транспортним засобом, що завдало значної шкоди потерпілим.

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено 11.11.2021 під №0000523.

Відповідно до наданих потерпілим ОСОБА_6 документів у день незаконно вилучення автомобіля із власності подружжя ОСОБА_8 06.11.2021, в іншому ТСЦ МВС України під №5341 в м. Полтаві, особа під ім`ям ОСОБА_9 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ), перереєстував автомобіль марки «HYUNDAI» модель «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) на іншу особу на ОСОБА_10 , після чого на цей автомобіль ТСЦ №5345 МВС України видано реєстраційний номер НОМЕР_3 . Від імені останнього без документального оформлення автомобілем з 06.11.2021 в м. Полтаві фактично користувались інші особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - до 16.11.2021, доки автомобіль не було виявлено по АДРЕСА_2 й вилучено в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.11.2021.

На даний час автомобіль марки «HYUNDAI» модель «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) знаходиться на зберіганні в Миргородському РВП ГУНП в Полтавській області, а саме на майданчику відділення поліції №1 цього районного відділу за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гетьманська,10.

Таким чином, установлено, що протягом одного дня 06.11.2021, відбулась неодноразова перереєстрація зазначеного вище транспортного засобу у різних сервісних центрах МВС України, що вказує на незаконне якнайшвидше отримання грошей від його незаконного вилучення із власності ОСОБА_8 достеменно невідомими особами та на намагання невідомих осіб приховати цей злочин, ускладнити його розслідування тощо.

06.11.2021 в м. Гадячі Миргородського району Полтавської області достеменно невстановлена особа (що діяла із використанням імені ОСОБА_9 ) використала у ТСЦ №5345 МВС України по вул. Героїв Майдану,75-В завідомо підроблені документи та протиправно отримала право власності на легковий автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ).

Оскільки право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, що зокрема роз`яснено Верховним судом у постанові від 30 жовтня 2019 року по справі №683/2694/16-ц, діями невідомих осіб, вчинених 06.11.2021 в м. Гадячі, подружжю ОСОБА_8 завдано матеріальні збитки, конкретний розмір яких належить оцінити шляхом проведення експертизи відповідно до положень ст.242 КПК України.
За постановою слідчого ОСОБА_5 від 16.11.2021 легковий автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) з двома ключами до нього, який на даний час має реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом. Для його зберігання як речового доказу, а також для відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення подружжю ОСОБА_8 шкоди, виникла потреба в його арешті.

Автомобіль та два ключі до нього відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (є речовими доказами).

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження відповідного зазначеного вище майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 з двома ключами до нього, з метою з`ясування всіх обставин та зберігати даний автомобіль на майданчику ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, а ключі в кімнаті зберігання речових доказів.
ОСОБА_12 не заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора та володільця, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 11.11.2021 за № 0000523, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Постановою слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавськiй області ОСОБА_5 від 16.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000523 від 11.11.2021 речовим доказом визнано автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) з двома ключами до нього.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000523 від 11.11.2021 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) з двома ключами до нього є таким, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідча суддя дослідивши зазначені в клопотанні слідчого обставини, прийшла до обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) з двома ключами до нього є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 16.11.2021 року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 259 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.
Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні автомобіль та ключі відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» з двома ключами до нього, вилучений під час проведення обшуку, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.
Керуючись статтями 131, 170-173, 309, 290-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавськiй області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000523 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні №0000523 арешт на транспортний засіб легковий автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» сірого кольору з двома ключами до нього, реєстраційний номер НОМЕР_3 (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ), об`єм двигуна 1999, тип пального G, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , користувачами (володільцями) якого на момент тимчасового вилучення під час обшуку 16.11.2021 були: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_5 ) та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 , тел. НОМЕР_6 ) шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним майном.

Місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити майданчик відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Гадяч, вулиця Гетьманська,10. Два ключі до нього зберігати у кімнаті речових доказів ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: місто Гадяч, вулиця Гетьманська,10 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено о 8 год 10 хв. 23.11.2021.

Слідча суддя: ОСОБА_1