Провадження № 1-кс/760/8064/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримки публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,
про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0006667, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28ч. 1 ст. 263 КК України, відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання.
Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0006667 від 13.07.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України.
24.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260 та ч. 3 ст. 260 КК України, в рамках кримінального провадження №0000151 від 19.08.2020.
26.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/15573/21-к) щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, тобто до 24.05.2021 включно без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
14.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, в рамках кримінального провадження № 0006667 від 13.07.2019.
20.05.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/26048/21-к) щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, тобто до 18.07.2021 включно без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року змінено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.09.2021 р. включно та покладено обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.
19.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
26.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва змінено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 р., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду, строком до 11.09.2021 року.
Крім того, 17.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.08.2020 продовжено до 8 (восьми) місяців, тобто до 24.11.2021 включно.
На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки неодноразово перетинав державний кордон України. Вчинив інкриміновані йому тяжкий і особливо тяжкі злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у слідства є підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення. Отже, ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
З відповідей оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області та ДЗНД СБ України вбачається що ОСОБА_4 надає ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 вказівки з приховування зброї, боєприпасів, документальних матеріалів, а також налагодження системи можливої протидії правоохоронним органам, що вказує на те, що ОСОБА_4 буде вживати заходи щодо знищення, приховування речей та документів.
Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, діяв спільно з іншими невстановленими на даний час особами, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які вже були допитані у кримінальному провадженні з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Крім того, у зв`язку із тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 мав триваючий характер та наразі встановлюються, свідки вчинення кримінального провадження відтак є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому знаючи про таких осіб, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них.
Також, в ході проведення обшуку за адресою проживання останнього, після застосування щодо нього запобіжного заходу, виявлено та вилучено рукописні листи, в яких ОСОБА_4 надає вказівки підпорядкованим йому особам вчиняти дії, що перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування, тобто якщо останній перебуватиме на волі він особисто зможе чинити такий опір. При цьому, такі рукописи мають явні ознаки конспіративності.
Крім того, наявність вищевказаних ризиків підтверджується протоколами оглядів мобільних телефонів, вилучених у ході обушків, проведених вже після поміщення ОСОБА_4 до ІТТ ВЗДС СБ України, зокрема, у ОСОБА_13 , де зафіксовано листування між співучасниками злочину щодо активізації діяльності незаконного збройного формування, пошуку нових замовлень, розробки графіку виходу з кризи, під керівництвом ОСОБА_4 , в тому числі через його дружину ОСОБА_19 .
ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Загалом в тренувальному таборі брали участь більше ніж 100 осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування може вчинити нові кримінальні правопорушення, та/або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочинна діяльність ОСОБА_4 була спрямована на вчинення злочину проти громадської безпеки створення та керування збройним формуванням, діяльність якого на даний час не припинена, а тому перебуваючи на волі, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Також, ОСОБА_4 як керівник незаконного збройного формування має доступ до його зброї та боєприпасів, що дозволяє йому безперешкодно їх використовувати у випадку якщо він перебуватиме на волі.
Крім того, вчинений 13.07.2019 терористичний акт, організатором якого є ОСОБА_4 , був націлений за задумом останнього на досягнення наслідків у вигляді реальних людських жертв.
Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисники просили не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Всі заявлені ризики кримінального провадження є необґрунтованим припущенням та у даному клопотанні не зазначено жодних доказів на їх підтвердження або ймовірність їх втілення та реалізації.
На думку захисників, подане клопотання має на меті політичне переслідування ОСОБА_4 .
Крім того, захисники зазначили, що підозрюваний ОСОБА_4 після зміни йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, прибував за кожним викликом до слідчого та не порушував покладені на нього обов`язки, що на їх думку, повністю відповідатиме завданням кримінального провадження.
В ході судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення наводяться докази, які ніби-то доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, однак, жоден з цих доказів прямо не вказує на причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в той час як при детальному вивченні доданих до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою документів встановлено, що більша їх частина має процесуальний та оперативний характер, які не мають доказового значення для обґрунтування підозри.
Зазначили, що ОСОБА_4 інкримінується участь та керівництво незаконним збройним формуванням, що не підтверджено жодним доказом, доданим до клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Разом з тим, створення приватної охоронної компанії «Donbass Battalion corporation» та ТОВ «Донкорп Україна», створення та причетність до діяльності яких інкримінується ОСОБА_4 , було здійснено у законний спосіб. Підприємство здійснює свою охоронну діяльність у відповідності до законодавства України, отримало ліцензію на право здійснення охоронної діяльності, здійснювало охорону відповідно до укладених договорів, що виключає ознаку незаконності. Крім того, ОСОБА_4 не є, а ні керівником, а ні бенефіціаром цих підприємств. Дану інформацію підтверджує опитаний за згодою ОСОБА_14 , який вказує, що ОСОБА_4 не створював жодних непередбачених законом збройних формувань та не керував ними, окрім того, останній вказує, що ОСОБА_4 не був керівником чи беніфіціаром ТОВ «Донкорп Україна», оскільки керівником даного підприємства був сам ОСОБА_14 . Так, про необґрунтованість підозри та надумані обвинувачення в своїх показах свідчать опитані за згодою ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 .
Щодо необґрунтованості підозри зазначили про відсутність, в даному випадку, складу злочину, оскільки відсутня його об`єктивна та суб`єктивна сторони. Так, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ґрунтується виключно на показах однієї особи - ОСОБА_24 , що, в свою чергу, свідчить про негативне та упереджене ставлення ОСОБА_24 до ОСОБА_4 .
Стороною обвинувачення не доведено реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Під час обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення посилається на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, проте вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень не доведена у встановленому законом порядку, а до часу набрання вироком суду законної сили діє презумпція невинуватості. Крім того, сама по собі тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисники також просили врахувати міцність соціальних зв`язків ОСОБА_25 , наявність на утриманні трьох неповнолітніх синів, 2008 р.н., 2010 р.н., 2011 р.н., обставини, які характеризують його особу, зокрема те, що він: не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має державні нагороди, є учасником бойових дій (УБД: серія MB № 005770).
Щодо ризиків, повідомили, що переховуватися чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню підозрюваний не збирається.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0006667 від 13.07.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України.
24.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260 та ч. 3 ст. 260 КК України, в рамках кримінального провадження №0000151 від 19.08.2020.
26.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/15573/21-к) щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, тобто до 24.05.2021 включно без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
14.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, в рамках кримінального провадження № 0006667 від 13.07.2019.
20.05.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/26048/21-к) щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці, тобто до 18.07.2021 включно без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року змінено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.09.2021 р. включно та покладено обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.
19.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
26.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва змінено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 р., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду, строком до 11.09.2021 року.
Крім того, 17.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.08.2020 продовжено до 8 (восьми) місяців, тобто до 24.11.2021 включно.
18.05.2021 на підставі постанови від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_26 матеріали кримінальних проваджень № 0000151 від 19.08.2020 і № 0006667 від 13.07.2019 об`єднані у одне провадження зі спільним номером № 0006667.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260 КК України, а саме: у створенні не передбаченого законами України збройного формування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також керівництві не передбаченим законами України збройним формуванням; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в організації незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в організації незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України в організації вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, привернення уваги громадськості до певних політичних чи інших поглядів винного (терориста), а також з метою впливу на прийняття рішень або не вчинення дій юридичними особами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28ч. 1 ст. 263 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-40668; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-40667; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-41191; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-4192; відповіддю на доручення оперативного підрозділу ДЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 5/1/5-1386; відповіддю на доручення оперативного підрозділу ДЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 5/1/5-1272; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-41364; протоколом огляду соціальної мережі Фейсбук від 28.09.2020; ротоколом огляду соціальної мережі Фейсбук від 05.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 01.02.2021; відповіддю на доручення оперативного підрозділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/9/1-41569; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 06.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 21.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 08.12.2020; протоколом огляду веб сторінки сайту «Військовий навігатор України» від 05.02.2021; протоколом огляду інтернет ресурсів від 15.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 16.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 26.07.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 26.01.2021; протоколом огляду висновку експерта КНІСЕ МЮ України від 26.02.2021; протоколами обшуків від 24.03.2021, проведених за місцем проживання підозрюваних, а також місцем здійснення ними протиправної діяльності у вказаному кримінальному провадженні; протоколами оглядів виявлених та вилучених речей та документів за результатами обшуків, що містять відомості про обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень; висновками експертів Київського НДЕКЦ МВС України за результатами проведення комплексних судових, балістичних та вибухо-технічних експертиз, а саме: № СЕ-19/111-21/17044-БЛ, № СЕ-19/111-21/16468-БЛ, № КСЕ-19/111-21/14693, № КСЕ-19/111-21/14701, № КСЕ-19/111-21/14707, № СЕ-19/111-21/16466-БЛ, № СЕ-19/111-21/21023-ВТХ, № СЕ-19/111-21/23510-ВТХ, № КСЕ-19/111-21/21049, № СЕ-19/111-21/21025-ФХВР, № СЕ-19/111-21/16469-БЛ, № КСЕ-19/111-21/210, № КСЕ-19/111-21/20824-Д, № КСЕ-19/111-21/20827, № КСЕ-19/111-21/20830, № СЕ-19/111-21/17045-БЛ, № КСЕ-19/111-21/21053, № СЕ-19/111-21/16467-БЛ, № КСЕ-19/111-21/21050, № КСЕ-19/111-21/20863, № КСЕ-19/111-21/23559, № КСЕ-19/111-21/23563-ВТХ, № КСЕ-19/111-21/20841, № КСЕ-19/111-21/23506 від 08.06.2021, № КСЕ-19/111-21/23512-ВТХ, № КСЕ-19/111-21/20861, № СЕ-19/111-21/17042-БЛ, протоколами огляду місця події від 13.07.2019; листом ДЗНД СБ України № 5/2/4-14903 від 24.07.2019; листом ДКР СБ України від 17/1/1-3291нт; листом ДКР СБ України від 17/0/2-1790нт; висновком експерта ДНДЕКЦ від 28.12.2019 №19/14/1/14-11/1/82-СЕ/19; поясненнями ОСОБА_24 від 30.04.2021; листом ДЗНД від 30.04.2021 № 5/1/5-4767; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 05.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 06.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_31 від 11.05.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_24 від 12.05.2021; протоколом слідчого експерименту від 12-13.05.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_24 ; протоколом від 13.05.2021 обшуку транспортного засобу «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом від 13.05.2021 обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності та всзаємозв`язку.
Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Слідчий суддя, оцінюючи наявність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, приходить до наступного.
Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що після ухвалення 14.07.2021р. слідчим суддею рішення про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, органом досудового розслідування 19.07.2021р. було повідомлено підозрюваного ОСОБА_4 про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
В подальшому ОСОБА_4 було змінено застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 р., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду, строком до 11.09.2021 року.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та неодноразово перетинав державний кордон України. Вчинив інкриміновані йому тяжкий і особливо тяжкі злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан ОСОБА_4 дозволяють йому впродовж тривалого часу та ефективно переховуватись від слідства та суду.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Таким чином, прокурором було доведено, що існують обставини, пов`язані із повідомленням підозрюваному ОСОБА_4 , у невеликий проміжок часу, про нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому даний ризик не тільки існує на даний час, але і у зв`язку із перебігом досудового розслідування не зменшився.
Крім того, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду знайшли свого підтвердження доводи органу досудового розслідування про існування ризиків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищення, схову та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 навіть під час перебування під вартою, під виглядом звернень до Офісу Генерального прокурора та інших органів, утаємнено передавав своїй дружині ОСОБА_19 письмові вказівки іншим підозрюваним та свідкам в даному кримінальному провадженні щодо дотримання ними певної лінії захисту, виробленої ОСОБА_4 , а також щодо вжиття заходів із знищення речей, документів та інформації, які мають значення для досудового розслідування, уникнення арешту майна, тощо.
Ці обставини були встановлені під час огляду 14.07.2021р. документів, вилучених 17.06.2021р. в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто після прийняття рішення про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Наявність вищевказаних ризиків підтверджується також протоколами оглядів мобільних телефонів, вилучених у ході обушків, проведених вже після поміщення ОСОБА_4 до ІТТ ВЗДС СБ України, зокрема, у ОСОБА_13 , де зафіксовано листування між співучасниками злочину щодо активізації діяльності незаконного збройного формування, пошуку нових замовлень, розробки графіку виходу з кризи, під керівництвом ОСОБА_4 , в тому числі через його дружину ОСОБА_19 .
Надані ж стороною захисту покази свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , не спростовують доводи сторони обвинувачення та наведених вище фактів.
В ході судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи органу досудового розслідування про існування ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.
Крім того, діяльність ОСОБА_4 була спрямована на вчинення злочину проти громадської безпеки створення та керування збройним формуванням, діяльність якого на даний час не припинена, а тому перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Також слід враховувати, що ОСОБА_4 як керівник незаконного збройного формування має доступ до його зброї та боєприпасів, що дозволяє йому безперешкодно їх використовувати у випадку якщо він перебуватиме на волі.
Таким чином, вказану обставину слід враховувати і в контексті п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України як ризик продовження протиправної поведінки, зокрема ризик летальності що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Крім того, вчинений 13.07.2019 терористичний акт, організатором якого є ОСОБА_4 , був націлений за задумом останнього на досягнення наслідків у вигляді реальних людських жертв.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжких та особливо тяжкого злочинів, а також наявність наведених вище ризиків, які передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження слідчим суддею достовірно встановлено, що вищевказані ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися. Крім цього, за наслідком повідомлення останньому про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 , перебуваючи на волі особисто або через третіх осіб незаконно впливатиме на свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 і ОСОБА_31 з метою схилення останніх до надання неправдивих показань. Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів і тяжкість інкримінованих злочинів, підозрюваний ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, усіма можливими способами буде перешкоджати досудовому розслідуванню та встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Так, в разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, мати доступ до зброї, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі.
Існування в провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків були встановлені слідчим суддею при зміні підозрюваному запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.
При цьому, 03.09.2021 року висновки слідчого судді були перевірені Київським апеляційним судом і ухвалу слідчого судді було залишено без змін.
Встановлено, що клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою було отримано адвокатами ОСОБА_33 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 02.09.2021 року, адвокатом ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 03.09.2021 року.
Разом з тим, сторона захисту не зазначає будь-яких нових доводів щодо зміни обставин підозри чи не існуючих в провадженні ризиків.
Стороною захисту не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора при обранні запобіжного заходу, що менш тяжкий запобіжний захід зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує його особу, майновий та сімейний стан (одружений, має на утриманні синів ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює головою виконкому ГО «Рух визволення»), стан його здоров`я (хворіє на дифузний кардіосклероз. Фібріляція пересердь, пароксизмальна форма. Метаболічний синдром), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які навіть у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, не зменшилися і продовжують існувати наданий час.
Крім того, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду клопотання не було встановлено наявність нових обставин, які виникли, після прийняття попереднього рішення про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є недоцільним, оскільки прокурором доведено факт намагання впливу підозрюваного ОСОБА_4 , навіть під час перебування під вартою, на свідків сторони обвинувачення так і інших свідків в даному кримінальному провадженні, та впливу на хід досудового розслідування, що є вагомими підставами для застосування самого суворого запобіжного заходу тримання під вартою.
Вказані обставини свідчать про відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 днів.
Доводи ж сторони захисту, що подане органом досудового розслідування клопотання має на меті політичне переслідування ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки встановлено, що підозра ОСОБА_4 повідомлена за конкретними фактами співучасті в терористичному акті, в співучасті, організації та керуванні незаконним збройним формування, а також декількома фактами співучасті у зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів, що не має будь-якого відношення до його громадської діяльності.
Прибуття ж ОСОБА_4 за повістками до слідчого під час перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 14.07.2021р., що на думку сторони захисту, повністю забезпечить завдання кримінального провадження, є нічим іншим ніж виконання підозрюваним ОСОБА_4 в цій частині своїх процесуальних обов`язків, та на думку слідчого судді, не зменшує встановлених ризиків та не спростовує доводів клопотання про перешкоджання досудовому розслідуванню.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування були наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді триманн під вартою, які були доповнені конкретними фактами та доказами стосовно підозрюваного, а тому вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для належного забезпечення завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у створенні та керівництві не передбаченого законами України збройного формування та в організації терористичного акту, тобто вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення можливо вважати такими, що підпадають під розуміння п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним не визначати ОСОБА_4 розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Що стосується клопотання ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особисту поруку, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Однак, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги вищевикладені ризики, які визнані обґрунтованими, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, як особиста порука, не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків.
У зв`язку з чим вказане клопотання про передачу на особисту поруку задоволенню не підлягає.
Таким чином, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також зі ступеню тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Керуючись 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 200, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Севастополь, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування до 06 листопада 2021 року включно.
У задоволенні клопотань ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки відмовити.
Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1