Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2059/21
Провадження № 1-кп/279/184/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000048 від 25.11.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Народичі, Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої, -
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.190 КК України, - В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 22.08.2020 року близько 12-00 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, а саме: отримання кредитних коштів через інтернет-сайт www.maniveo.com.ua, шляхом вільного доступу, таємно викрала із шафи спальної кімнати пластикову банківську картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, що є офіційним документом і належить потерпілому ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
У подальшому, ОСОБА_5 , 22.08.2020 року близько 14-00 години, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, за допомогою персонального комп`ютера в інтернет мережі на сайті www.maniveo.com.ua вирішила здійснити оформлення кредиту на ім`я потерпілого ОСОБА_4 .
Реалізуючи злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи дані банківської картки ОСОБА_4 для отримання кредитних коштів, оформила заявку на отримання кредиту, вказавши ім`я позичальника ОСОБА_4 , в подальшому кошти в сумі 8000 гривень було перераховано на картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яка перебувала в ОСОБА_5 , заволодівши якими, ОСОБА_5 розпорядилася коштами на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачена ОСОБА_5 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.1 ст.357, ч.1 ст.190 КК України визнала повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовилась давати показання. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, пояснила, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час викрала банківську картку, отримала кредит на ім`я потерпілого, зазначила, що вона щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що обвинуваченою було викрадено банківську картку і на його ім`я отримано кредит в сумі 8000 грн., оскільки гроші не надходили на погашення кредиту, йому почали дзвонити колектори. Просив покарати обвинувачену суворо.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала себе винною у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена. Її дії мають правильну правову кваліфікацію:
- за епізодом щодо викрадення пластикової банківської картки АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації, що є офіційним документом і належить потерпілому ОСОБА_4 - за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів;
-за епізодом щодо отримання кредиту, вказавши ім`я позичальника ОСОБА_4 , в подальшому кошти в сумі 8000 гривень які було перераховано на картку АТ КБ "Приватбанк" №№ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яка перебувала в ОСОБА_5 , заволодівши якими, ОСОБА_5 розпорядилася коштами на власний розсуд - за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України суд визнає щире каяття, яке виражається у повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, а також наявність двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як особа молодого віку ОСОБА_5 одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, в сулу ст.89 КК України раніше несудима, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.
При призначенні покарання обвинуваченій суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про її особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченої до скоєного.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачені такі види покарань: штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч.1 ст.357 КК України передбачені такі види покарань: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Частиною 3 ст.61 КК України передбачено, що обмеження волі не може бути застосоване до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Крім того, наявні обмеження щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт, визначені ст.57 КК України, якою встановлено, зокрема, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною.

З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що призначення покарання у виді штрафу, в межах санції ч.1 ст.190 КК України є недоцільним, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень буде покарання за ч.1 ст. 190 КК України - у виді громадських робіт, за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у межах санкцій вказаних статей кримінального закону.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченої та забезпечить запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
На підставі ч.1ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин .
Речовий доказ: оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації CD-R, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.
Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1 копія згідно з оригіналом