ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/2555/21 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2472/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 червня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, раніше судимого, останній раз:

-02.03.2017 року Московським районним судом м.Харкова за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі,

-початок строку: 23.11.2017р., кінець строку: 23.11.2022р.,

Суд мотивував своє рішення тим, що матеріали особової справи не містять достатніх фактів, які б свідчили, що поведінка засудженого та його ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про виправлення останнього, а період зміни поведінки засудженого на кращу має нетривалий характер.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі була врахована його характеристика, а саме те, що він:

-фактично відбув більше двох третин строку покарання;

-за час відбування покарання характеризується позитивно, має 7 заохочень, стягнень не має;

-працює за власним бажанням підсобним робітником, не дивлячись на те, що 13.06.2017 року переніс операцію на серці та має діагноз: інфекційний ендокардит з пораженням трьохстворчатого клапану 3-го ступеню;

-не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, прагне подавати позитивний приклад іншим засудженим, дотримується ввічливих відносин із персоналом установи, під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість;

-приймає участь у програмі диференційованного виховноговпливу «професія», закінчив у навчальному центрі навчання за спеціальністю «токар»;

-приймає участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу як керівник секції художньо-прикладної творчості;

-за вироком суду має цивільний позов, однак виконавчі листи до установи не надходили.

Вважає, що вищезазначене свідчить про позитивні зміни, які відбулись в його особистості та створюють готовність до самокерованої, правослухняної поведінки. Зауважив, що наявність двох висновків комісії установи не може бути підставою для відмови у застосуванні положень ст.81 КК України, оскільки вони не є кінцевими процесуальними рішеннями у цьому питанні. Наголосив, що після звільнення буде працевлаштованим до ПП «Омельченко С.А.» на посаду складальника. Просить ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду клопотання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Московського районного суду м.Харкова від 02.03.2017 року на 5 років позбавлення волі.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 від 14 квітня 2021 року, останній знаходиться в місцях позбавлення волі з 24.11.2017 року, за час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27» режим тримання не порушував, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 07.12.2017 року відбуває покарання в ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», характеризується позитивно, за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, відповідно до ст.130 КВК України, був заохочений 7 разів. Стягнень не має. Працевлаштований підсобним робітником, до праці ставиться сумлінно, поставлені адміністрацією завдання виконує якісно та вчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, прагне подавати позитивний приклад іншим засудженим. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість.

Згідно висновків комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія №18»:

-від 31.07.2019 року, застосування до ОСОБА_7 ст.ст.100, 101 КВК України недоцільно;

-від 03.06.2020 року, застосування до ОСОБА_7 ст.82 КК України недоцільно.

Слід відзначити, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення суд, відповідно до вимог закону, повинен дослідити усі наявні матеріали про особу засудженого, а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи скарги ОСОБА_7 щодо врахування судом першої інстанції вищевказаних висновків комісії державної установи виконання покарань.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений відбуває покарання за вчинення у тому числі тяжкого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, загальну суму матеріальних збитків, яка засудженим не відшкодована, нетривалий період зміни його поведінки на кращу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Що стосується наявності у ОСОБА_7 семи заохочень, то з урахуванням вищевикладеного, само по собі не може бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Не є підставою для умовно дострокового звільнення і те, що засуджений не порушує режим тримання, оскільки добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст.9 КВК України, є його обов`язком.

Доводи засудженого про те, що за вироком він має цивільний позов, однак виконавчі листи до установи не надходили, то це також не є безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення останнього, оскільки має враховуватись у сукупності з іншими обставинами.

Посилання засудженого на те, що після звільнення ПП « ОСОБА_8 » готовий його працевлаштувати, то ця обставина не може бути взята до уваги як така, що свідчить про виправлення засудженого під час відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: