КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/3932/21 Провадження № 11-кп/824/1230/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0007484 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру, звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.
ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також цією ухвалою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із звільненням неповнолітнього від кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з часу вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, минуло понад два роки, тому наявна підстава для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, з урахуванням згоди неповнолітнього на його звільнення від кримінальної відповідальності за цією підставою, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю, а у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру слід відмовити.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року змінити та виключити із мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію діяння вчиненого неповнолітньою особою, вважає, що судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Апелянт, посилаючись на положення ст. 44, 18 та 22 КК України вказує, що ОСОБА_7 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, оскільки на момент вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за інкриміновані йому дії.
Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_7 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності, оскільки таке звільнення може бути застосоване лише до суб`єкту злочину.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру, тому така стадія як притягнення до кримінальної відповідальності не розпочиналась.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_10 , який щодо задоволення апеляційної скарги не заперечував, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що постановлена судом стосовно ОСОБА_7 ухвала не в повному обсязі відповідає цим вимогам закону.
Так, із клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у кримінальному упровадженні № 0007484 вбачається, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення ним 29 серпня 2018 року суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за класифікацією визначеною ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Відповідно до положень ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею, зокрема, два роки у разі вчинення кримінального проступку.
Таким чином, на момент розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру сплинув двохрічний строк притягнення особи до відповідальності.
В той же час, в даному випадку ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у віці одинадцяти років, тобто на момент його вчинення він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
В цьому випадку кримінальна відповідальність не настає тому, що відсутній її суб`єкт, у зв`язку з чим не повинно бути і звільнення від неї.
Допущена судова помилка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом виключення з ухвали суду посилання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та якою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із звільненням неповнолітнього від кримінальної відповідальності, змінити.
Виключити з ухвали суду рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Рішення про закриття кримінального провадження викласти в такій редакції: кримінальне провадження № 0007484 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 106 КК України.
У решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4