КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/228/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року,
за участю: захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою. Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що під час повідомлення ОСОБА_8 підозру було порушено процес (порядок) здійснення повідомлення про підозру, у порядку передбаченому ст. 277, 278 КПК України.
У матеріалах кримінального провадження немає жодних процесуальних документів на підтвердження того, що слідчим здійснювався виклик у передбачений спосіб ОСОБА_7 на 03.08.2021 для вручення вказаного повідомлення про підозру.
В судове засідання підозрюваний та прокурор не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність з урахуванням вимог ст. ст. 405, 422 КПК України
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, з доповненнями яку вона підтримала з наведених в ній обставин, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що у межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження 03.08.2021 р. слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 , повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_12 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Заявник вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню із наступних підстав.
За ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, передбаченому главою 11 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 135 (глава 11) КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Пунктом 7 частини 1 статті 137 КПК України передбачено, що у повістці про виклик повинно бути зазначено процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа.
Органом досудового розслідування вищезазначених вимог закону дотримано не було. У матеріалах кримінального провадження немає жодних процесуальних документів на підтвердження того, що слідчим здійснювався виклик у передбачений спосіб ОСОБА_7 на 03.08.2021 р. для вручення вказаного повідомлення про підозру.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять лише експрес-накладну ТОВ «Нова пошта» від 04.08 2021р., за змістом якої приватною особою ОСОБА_10 , м. Вишневе, відділення №11, тел. НОМЕР_1 направлено ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 повідомлення про підозру, пам`ятку підозрюваного, переклад документів на азербайджанську мову.
Заявник скарги вважає, що номер телефону відправника та одержувача абсолютно ідентичний, а враховуючи, що повідомлення одержувача ТОВ «Новою поштою» відбувається виключно за номером телефону зазначеного відправником, ОСОБА_12 не отримав і ніяким чином не зміг би отримати повідомлення про підозру. Натомість, 04.08.2021 р. слідча СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 у межах вказаного кримінального провадження винесла постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук на підставі інформації УІАП ГУНП у Київській області від 04.08.2021р. про те, що ОСОБА_12 30.07.2021р. вилетів повітряним рейсом №7693 Київ - Анталія.
Враховуючи те, що офіційним розпорядником інформації щодо перетину державного кордону України є Державна прикордонна служба України, до якої слідчий СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області запит так і не зробила та враховуючи, що відповідно до відміток щодо перетину кордону у паспорті ОСОБА_7 , останній прилетів 29.07.2021р. на територію України, та 30.07.2021 р. перебував за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , а вилетів з території України лише 31.07.2021 р., вказана постанова про оголошення ОСОБА_7 є безпідставною та незаконною.
Заявник зазначає, що відсутність будь - яких підтверджень щодо належного вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, відповідно до вимог КПК України, встановлена слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області та відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.08.2021 р. стала підставою для відмови у клопотанні слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Таким чином, враховуючи викладене, заявник вважає, що органом досудового розслідування всупереч вимогам Кримінального процесуального законодавства, допущено грубі порушення порядку здійснення повідомлення про підозру.
Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 03 серпня 2021 року, 22 квітня 2021 року приблизно о 16 год., маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за адресою: Київська область, м. Вишневе, поблизу будинку № 14 по вул. Європейська, де із висловленням погрози застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, відкрито шляхом ривка, заволодів жіночою сумкою, у якій знаходились ключі від автомобіля марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , належні потерпілій ОСОБА_13 ..
У тексті повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини подій 22 квітня 2021 року за участю підозрюваного, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, як і відсутня безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказували на наявність складу злочину у діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; відсутні обставини, які виключають її відповідальність.
Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, ОСОБА_12 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Оскільки за змістом та по своїй суті повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.11.2021 абсолютно ідентичне повідомленню про підозру ОСОБА_8 від 03 серпня 2021 року, а зміна полягає лише у визначенні розміру матеріальної шкоди у 4489,22 грн., для сторони захисту ОСОБА_7 немає підстав для зміни позиції та визнання повідомлення про підозру ОСОБА_8 такою, що не містить грубих порушень законодавства.
Таким чином, повідомлення про підозру від 03.08.2021 ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.11.2021 є незаконними, необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню.
23 листопада 2021 року Мусаєву Рашаду слідчим СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, ОСОБА_12 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно довимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_12 міг вчинити кримінальне правопорушення про яке йому було повідомлено.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, а доводи захисника підозрюваного, щодо необґрунтованості повідомлення про підозру, які полягали у її незаконності та не підтвердженості належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, визнано не переконливим.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Щодо доводів апелянта стосовно того, що під час повідомлення ОСОБА_8 підозри було порушено процес (порядок) здійснення повідомлення про підозру у порядку передбаченому ст. 277, 278 КПК України та, що уматеріалах кримінального провадження немає жодних процесуальних документів на підтвердження того, що слідчим здійснювався виклик у передбачений спосіб ОСОБА_7 на 03.08.2021 для вручення вказаного повідомлення про підозру, то вони на думку колегії суддів є передчасними, виходячи з наступного.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлення про підозру направлено за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , через нову пошту, що також відповідає експрес накладеній долученої апелянтом до скарги /а.с. 23/, тому доводи апелянта про неналежність процедури повідомлення ОСОБА_7 про підозру є безпідставними.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України стадія притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК).
Згідно із ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Отже, повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.
Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.
Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.
Частиною 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4