Справа № 449/1674/19
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000341 від 10.12.2019 р. щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, гром. України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджено вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.05.2019 року ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.53 КК України покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин. ОСОБА_4 Перемишлянським районним сектором Філії Державної Установи Центр пробації у Львівській області 8 листопада 2019 року ознайомлено із порядком та умовами відбуття покарання. 8 листопада 2019 року ОСОБА_4 отримав скерування для відбуття покарання в Іванівську сільску раду Перемишлянського району Львівської області.
За інформацією Перемишлянської РС філії ДУ Центр пробації у Львівській області ОСОБА_4 впродовж 11-го листопада 13 грудня 2019 року допустив 25 невиходів на громадські роботи без поважних причин (прогулів), не відбувши жодної години громадських робіт у відповідності до графіку виходу на роботу, однак станом на 27.08.2020 року ОСОБА_4 відбув 59 годин громадських робіт із 100 годин громадських робіт. Відповідно до п.1-2 ч.1 ст.37 та ч.1, п.2 ч.3 ст.40 КВК України невихід без поважних причин на роботу більше 2-х разів впродовж місяця є ухиленням від виконання громадських робіт.
Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України обвинувачений ОСОБА_4 не визнав, пояснив, що дійсно не відробляв громадські роботи, оскільки тривалий час хворів, проте представити таку довідку немає можливості.
Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_4 його вина повністю стверджується показами потерпілих та рядом документальних доказів по справі, зокрема:
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , пояснив, що в період коли відбував громадські роботи ОСОБА_4 , він був головою Іванівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, ОСОБА_4 частково відробив громадські роботи, а саме йому залишилося відбути 41 годину громадських робіт, коли він казав ОСОБА_4 відробити їх, то той казав що не може.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснила, що в період коли відбував громадські роботи ОСОБА_4 , вона була землепорядником Іванівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області і згідно розпорядження, здійснювала контроль за виконанням ОСОБА_4 громадських робіт, відпрацював 59 годин громадських робіт, решту не відпрацював, оскільки казав що зламав палець, довідки з медичного закладу не надав.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному проступку також стверджується дослідженим в судовому засіданні документальними доказами, а саме:
- Поданням старшого інспектора Перемишлянської РС філії ДУ Центр пробації у Львівській області ОСОБА_7 , згідно якого матеріали стосовно ОСОБА_4 направлено до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності у зв`язку із ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт;
- Довідкою про відбуття засудженою особою часу покарання, згідно якої встановлено, що станом на 05.12.2019 року, засуджений ОСОБА_4 не відбув жодної години громадських робіт;
- Довідкою про вчинення особою порушення та вжиття працівниками пробації заходів впливу, згідно якої встановлено, що засуджений ОСОБА_8 до відбуття покарання не приступив, та допустив 17 невиходів на громадські роботи без поважних причин;
- Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.05.2019 року, згідно якої ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.53 КК України покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин
- Підпискою ОСОБА_4 , згідно якої встановлено, що Перемишлянським районним сектором Філії Державної Установи Центр пробації у Львівській області ОСОБА_4 , 8 листопада 2019 року ознайомлено із порядком та умовами відбуття покарання;
- Направленням №1091/14/36 19, згідно якого встановлено, що 8 листопада 2019 року ОСОБА_4 отримав скерування для відбуття покарання в Іванівську сільску раду Перемишлянського району Львівської області
- Графіком виходу на роботу, актом перевірки виконання судового рішення, довідки Іванівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області та облікової картки засудженого, встановлено, що ОСОБА_4 впродовж 11-го листопада 13 грудня 2019 року допустив 25 невиходів на громадські роботи без поважних причин (прогулів), не відбувши жодної години громадських робіт у відповідності до графіку виходу на роботу, однак станом на 27.08.2020 року ОСОБА_4 відбув 59 годин громадських робіт із 100 годин громадських робіт.
Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від виконання покарання у виді громадських робіт, доведена повністю.
Згідно копії паспорта, вимоги УІАП ГУ НП у Львівській області, характеристики, встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, часто вживає алкогольні напої, до Іванівської сільської ради не надходили скарги від сусідів.
Згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.05.2019 року ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.53 КК України покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин..
Довідкою про відбуття засудженою особою часу покарання, встановлено, що ОСОБА_4 не відбув 41 години громадських робіт з призначених ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.05.2019 року.
Згідно пп.4 п.2 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходя з такого їх співвідношення - 1 дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, тобто ОСОБА_4 не відбув 41 годину громадських робіт, що підлягає переведенню в 5 днів арешту,
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацюючий, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії проступків. Пом`якшуючих його вину обставин та обтяжуючих вину обставин суд не вбачає. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, 70, 71 КК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.
Відповідно до ч.1, 4 ст.71 КК України, шляхом приєднання частково не відбутого попередньо покарання, згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту на строк 4 місяці 5 днів.
Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1