Ухвала

Іменем України
12 січня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-3257 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2020 року й ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року, просить їх скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його. Крім того, засуджений заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Як на підставу для поновлення цього строку ОСОБА_4 посилається на те, що, перебуваючи в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» він притягувався до відповідальності за порушення внутрішніх правил, тому не мав змоги оскаржити постановлені відносно нього судові рішення.

Мотиви Суду
Вказані засудженим причини пропуску строку касаційного оскарження у своїй сукупності є поважними, а тому заявлене клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.
Разом з цим, ст. 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Усупереч наведених положень, засуджений ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2020 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону,неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не зазначає обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України. Натомість, переважно наводить доводи, які стосуються неповноти та однобічності судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не погоджується з оцінкою доказів та визнання їх допустимими, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок й ухвалу, а кримінальне провадження закрити. Однак, у прохальній частині своєї скарги просить ці судові рішення скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його. Отже, мотивувальна та прохальна частини скарги суперечать одна одній.
Разом з цим, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 цього Кодексу, а саме, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте, вимоги засудженого про скасування вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2020 року, ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року та постановлення касаційним судом нового вироку, яким виправдати засудженого, не узгоджуються з неведеною нормою закону.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2020 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року.
Касаційну скаргу засудженого залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5