Справа №293/692/20
Провадження №1-кп/293/164/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000061 від 26.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , проживає в АДРЕСА_1 у будинку, який відповідно до записів у по господарській книзі № 4, стор. 25, № об`єкту ПГО 0101531 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та його колишньої дружини ОСОБА_3 .

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», ОСОБА_3 безпричинно, умисно, систематично вчиняє домашнє фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 неодноразово, не маючи підґрунтя, під час спілкування та проживання у спільному будинку із своєю бувшою дружиною ОСОБА_3 , у присутності неповнолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_5 , 2003 року народження, ОСОБА_6 , 2006 року народження та малолітньої дочки ОСОБА_7 , 2017 року народження, безпричинно, умисно систематично вчиняв щодо своєї колишньої дружини фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої ОСОБА_3 , а також спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, побоювань за свою безпеку.

Вказані дії ОСОБА_3 виражались у постійному вчиненні щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , погроз нанесення шкоди її здоров`ю шляхом шарпання за одяг, штовхання, погроз фізичною розправою в її бік, висловлюванням в її адресу словами нецензурної лайки. Такі дії ОСОБА_3 завдають потерпілій фізичного болю та психологічних страждань, порушується її нормальний та загальноприйнятий у суспільстві сімейний уклад, а також якість життя та психологічний стан.Встановлено, що ОСОБА_3 08.12.2019 року о 21:00 год , 07.12.2019 року о 19:30 год , 06.12.2019 року о 20:15 год., 05.12.2019 року о 18:00 год., 04.12.2019 року о 17:00 год, 03.12.2019 року о 21:00 год., 09.12.2019 року о 20:00 год , 10.12.2019 року о 19:00 год, 12.12.2019 року о 17 :00 год, 13.12.2019 року о 20:00 год, 14.12.2019 року о 19:00 год, 15.12.2019 року о 16.00 год, 16.12.2019 року о 18:00 год, 17.12.2019 року близько 19:00 год в АДРЕСА_1 ображав свою колишню дружину ОСОБА_8 словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство, у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_3 та щодо нього було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про

адміністративні правопорушення.

20 січня 2020 року Черняхівським районним судом за вказані дії ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та відповідно постанови йому призначено покарання у виді штрафу.

Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 24.01.2020 року близько 12:30 год., по місцю проживання за вищевказаною адресою, ображав свою колишню дружину ОСОБА_3 словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_3 та щодо нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказані дії постановою Черняхівського районного суду від 06.02.2020 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Окрім того, продовжуючи свої систематичні дії, будучи підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 09.01.2020 року близько 21:00 год, 10.01.2020 року близько 17:00 год, 11.01.2020 року близько 20:00 год, 12.01.2020 року близько 19:00 год, 13.01.2020 близько 18:00 год, 14.01.2020 року близько 16:00 год, 15.01.2020 року близько 19:00 год, 16.01.2020 року близько 17:00 год, 17.01.200 року близько 20:00 год, 18.01.2020 року близько 21:00 год, 19.01.2020 року близько 19:00 год, 20.01.2020 року близько 20:00 год, 21.01.2020 року близько 18:00 год, 22.01.2020 о 19:00 год в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчиняв домашнє психологічне насильство відносно своєї бувшої дружини ОСОБА_3 , а саме ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_3 та щодо нього було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказані дії постановою Черняхівського районного суду від 10.02.2020 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

В подальшому, 25 лютого 2020 року о 17 год., перебуваючи за місцем свого проживання в домогосподарстві, що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , яку ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, в зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_3 була змушена викликати працівників поліції, які припинили протиправні дії її бувшого чоловіка ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду показав, що дійсно вчиняв насильство в сім`ї щодо бувшої дружини, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати. Вказав, що не наполягає на дослідженні інших доказів у справі.
Потерпіла в судовому засіданні показала, що обвинувачений безпричинно систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї про що неодноразово повідомляла працівників поліції, а останнім часом перестала повідомляти про такі його дії. Просила суворо не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, при роз`ясненні судом щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вказав, що розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої щодо призначення покарання, а також дослідженням матеріалів, наданих прокурором, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вчиненні домашнього насильства тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, тобто особи, з якою ОСОБА_3 перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України та

обставин, що обтяжують його покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, що його обтяжують, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря нарколога, на обліку в лікаря психіатра не перебуває та, зокрема, суд приймає до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого, який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, думку потерпілої, та приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ст.126-1 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні домашнього насильства тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, а саме особи з якою ОСОБА_3 перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_9