Справа № 569/3885/13-к Провадження № 11-кп/802/106/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2020 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та задоволене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів та продовжено строк тримання під вартою з 17 серпня 2020 року до 15 жовтня 2020 року включно обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржує її з мотивів незаконності. Стверджує, що судове рішення постановлене незаконним складом суду. З огляду на наведене, просить ухвалу суду скасувати.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 вважає рішення суду таким, що не відповідає вимогам норм права. Посилається на те, що підставою для застосування виняткового запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що відсутні підстави для продовження її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2020 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскаржуючи судове рішення, обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що місцевим судом порушене право учасників судового процесу на доступ до правосуддя. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про належне повідомлення усіх учасників про судовий розгляд, а саме: прокурора, потерпілого, обвинувачених, їх захисників та перекладача. Крім того, матеріали провадження не містять запрошення у судове засідання трьох присяжних для участі у здійсненні правосуддя. Враховуючи наведені обставини, просить скасувати судове рішення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною з мотивів неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального права. Посилається на те, що в ухвалі судом першої інстанції не наведені передбачені ст.177 КПК України ризики, а також те, що вони не зменшилися. Зазначає, що з вересня 2012 року його підзахисний перебуває під вартою, а, згідно із ч.5 ст.72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_7 має зараховуватися строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Тобто, на думку сторони захисту, обвинувачений уже фактично відбув покарання у виді строкового позбавлення волі, передбаченого ч.2 ст.115 КК України. З огляду на вищевказані обставини, просить скасувати рішення місцевого суду і звільнити його підзахисного з-під варти в залі суду негайно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
10 листопада 2021 року захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав клопотання про відкладення розгляду провадження у зв`язку із його участю в іншому судовому засіданні в Овруцькому районному суді Житомирської області.
На переконання апеляційного суду, неодноразове відкладення апеляційного розгляду за клопотаннями учасників судового розгляду свідчать про безпідставне затягування ними судового процесу, а тому клопотання захисника про відкладення до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Згідно із ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку апеляційного суду, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані не були.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 стверджує, що судове рішення постановлене незаконним складом суду.
Як вбачається зі звукозапису судового засідання Рівненського міського суду Рівненської області від 17.08.2020, на початку розгляду головуючий суддя оголосив заяви обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із порушенням їхніх конституційних прав, а також їх клопотання про відвід головуючому (channel 01 2020_08_17 15-27-32, час: 1:31).

Клопотання про відкладення розгляду провадження підтримали прокурор ОСОБА_10 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (channel 01 2020_08_17 15-27-32, час: 2:27).

Однак суд, заслухавши думку учасників процесу, ухвалив: відмовити у задоволенні даного клопотання (channel 01 2020_08_17 15-27-32, час: 4:54), а клопотання про відвід головуючого взагалі не розглядав і не вирішував.

У своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_6 повторно заявив клопотання про відвід головуючого, проте останній вказав, що розгляд проводиться одноособово і не вирішив дане клопотання (channel 01 2020_08_17 16-42-32, час: 0:23).

Дана обставина також підтверджується і протоколом судового засідання від 17.08.2020 (а.к.п.1-2).

Тому доводи апеляційної скарги щодо незаконного складу суду є слушними.

Положення ст.344 КПК України регламентують, що після виконання зазначених у статтях 342 та 343 цього Кодексу дій головуючий оголошує склад суду, прізвище запасного судді, якщо він призначений, прізвища прокурора, потерпілого, цивільного позивача, обвинуваченого, захисника, цивільного відповідача, представників та законних представників, перекладача, експерта, спеціаліста, секретаря судового засідання, роз`яснює учасникам судового провадження право відводу і з`ясовує, чи заявляють вони кому-небудь відвід. Питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так і об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.
Положеннями статей 81, 82 КПК України визначений порядок вирішення питання про відвід та наслідки відводу слідчого судді, судді.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження виключного запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 будо задоволене Рівненським міським судом Рівненської області без вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого.

Вказане порушення, згідно вимог ч.1 ст.412 КПК України, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є безумовною підставою для його скасування, як це визначено у п.2 ч.2 ст.412 КПК України.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.3 т.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Оскільки у поданому клопотанні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який закінчувався 04.09.2020, тому, на думку апеляційного суду, в нього на даний час відсутні законні можливості для продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу з 17 серпня 2020 року до 15 жовтня 2020 року включно, тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строк 60 діб відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді