Номер провадження: 11-кп/813/2158/21
Номер справи місцевого суду: 495/8254/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000705 від 02.07.2021 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29.11.2021 року включно.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_7 такого запобіжного заходу під час досудового слідства, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:
- підготовче судове засідання було призначено на 01.10.2021 року о14:00, тобто через годину після подання прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу, захисник про таке судове засідання дізнався випадково, отримавши повістку та копію клопотання прокурора за чотири хвилини до призначеного часу;
- вищенаведені обставини позбавили захисника та його підзахисного можливості реалізувати своє право на подання клопотання про зміну міри запобіжного заходу, надати обґрунтування та докази своїх вимог;
-після обрання запобіжного заходу суд оголосив перерву у підготовчому засіданні на невизначений час.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги, у судове засідання, призначене на 26 жовтня 2021 року, не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до апеляційного суду не подававав
Відповідно до положення ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Захисник обвинуваченого доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0000705 від 02.07.2021 рок за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону суддею дотримані, його висновки про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на порушення судом першої інстанції права обвинуваченого на захист, виходячи з такого.

Вищенаведений доводи щодо порушення судом трьох годинного терміну, передбаченого ч.2 ст. 184 КПК України, вручення обвинуваченому клопотання прокурора про застосування запобіжних заходів до початку його розгляду захисник обґрунтовує тим, що підготовче судове засідання було призначено на 01.10.2021 року о14:00, тобто через годину після подання прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу, а захисник про таке судове засідання дізнався випадково, отримавши повістку та копію клопотання прокурора за чотири хвилини до призначеного часу.
Однак, з матеріалів кримінального провадження часу подання прокурором відповідного клопотання встановити не можливо. Так, згідно штампу вхідної кореспонденції канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором ОСОБА_8 було подано до суду 01.10.2021 року, без зазначення точно часу (а.с.15).

З розписки про одержання ОСОБА_7 копії обвинувального акту та клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що обвинувачений отримав їх 01.10.2021 року (а.с.19).

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної ухвали захисник обвинуваченого отримав копію обвинувального акту та копії клопотання про застосування запобіжного заходу безпосередньо в суді, про що заявив у судовому засіданні суду першої інстанції, однак, зазначивши, що належним чином не підготувався до розгляду клопотання, він тим не менш не просив суд надати йому строк, достатній для належного ознайомлення з клопотанням.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.12.2018 року у справі № 483/1186/16-к,виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням).
Тож, у даному випадку питання обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 підлягало вирішенню судом першої інстанції незалежно від наявності клопотання прокурора.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що, звертаючись до апеляційного суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 хоча і стверджує, що сторону захисту було позбавлено можливості реалізувати право на подання клопотання про зміну міри запобіжного заходу та надати обґрунтування та докази своїх вимог, однак у апеляційній скарзі також не наводить ані жодних доводів на спростування ризиків, заявлених прокурором, ані розумних гарантій добросовісної поведінки обвинуваченого на вказаній стадії кримінального процесу, попри наявності наявність у захисника достатнього часу для надання доказів необхідності зміни міри запобіжного заходу, або його скасування та надання обґрунтування та доказів своїх вимог. на позбавлення права на що він звертає увагу у апеляційній скарзі.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбулось в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, не зазначено про такі і апелянтом.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Отже, на думку апеляційного суду, зазначені встановлені судом першої інстанції ризики виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який у цьому випадку, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Згідно з п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 331, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000705 від 02.07.2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4