ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1801/21 Справа № 202/6488/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_9 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484, щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 січня 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , або змінити ухвалу слідчого судді в частині обгрунтованості підозри за ч.1 ст.307 КК України та ризику щодо вчинення нового кримінального правопорушення у відповідності до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від

24 липня 2021 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2021 року зазначено, що належних та допустимих доказів можливої причетності ОСОБА_8 до незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини слідчому судді не надано, однак зазначена обставина істотно не впливає на висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання. Вказує на те, що зазначена ухвала була досліджена слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, проте в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зробив висновок про обґрунтованість підозри за ч.1 ст.307 КК України, хоча будь-яких нових доказів прокурором надано не було, окрім висновків експертиз, які відповідно до доктрини плодів отруєного дерева є похідними від протоколу огляду місця події, а тому-недопустимими. Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою зауваження сторони захисту стосовно підозри за п.12 ч.2 ст.115 КК України про навмисно завищену кваліфікацію правопорушення. Вказує на те, що до клопотання не долучено висновків експертів про характер, тяжкість нанесених ушкоджень потерпілій, які б могли надати змогу вірно кваліфікувати дії нападників. Зазначає, що з додатків, що долучені до клопотання немає жодного належного, допустимого доказу, який окремо чи в сукупності свідчив про замах на вбивство та відмежовував від інших кримінальних правопорушень з нанесенням тілесних ушкоджень. Стверджує, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує на те, що при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчим суддею було відхилено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, втім слідчий суддя ОСОБА_1 при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу формально в оскаржуваній ухвалі зазначив про його існування. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, має малолітню дитину на утриманні, мав до затримання місце роботи та джерело доходу, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника

ОСОБА_9 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як слідує з матеріалів в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 16 липня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 307 КК України.
22 липня 2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23 липня 2021 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
24 липня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що виразилось у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 1 ст. 307 КК України, що виразилось у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини.
Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2021 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 вересня 2021 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_8 , продовжено до 13 год. 30 хв.
10 листопада 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000484 продовжено до шести місяців, тобто до 18 січня 2022 року включно.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 03 січня 2022 року включно.
Розглядаючи клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та враховано, що додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, з достатньою імовірністю підтверджують можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного
ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 03 січня 2022 року включно.

Апеляційний суд погоджується із зазначеними в клопотанні слідчого обставинами, які вказують на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Так, ОСОБА_8 раніше не судимий, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в сфері обігу психотропних речовин та у скоєнні злочину проти життя, вчиненого в групі з іншою особою, інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень на його користь.
Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, на розгляді у Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали не містять.
Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання слідчого встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_8 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисником в апеляційній скарзі не наведено.
Щодо посилання захисника на те, що з додатків, які долучені до клопотання, немає жодного належного, допустимого доказу, який окремо чи в сукупності свідчив про замах на вбивство та відмежовував від інших кримінальних правопорушень з нанесенням тілесних ушкоджень, апеляційний суд зазначає, що питання кваліфікації дій, доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення надається судом при ухваленні судового рішення по суті справи.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, має малолітню дитину на утриманні, мав до затримання місце роботи та джерело доходу, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, слід зазначити, що на підтвердження зазначених обставин захисником не надано жодних підтверджуючих документів.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного, спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.
Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

05 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4