ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.03.2021р. щодо обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше неодноразово судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок.
Провадження: № 11-кп/812/638/21 Суддя першої інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 185 ч.2 КК УкраїниДоповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Яким за епізодом викрадення майна ОСОБА_10 , який мав місце 09.04.2019 року, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Визнати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце 20.03.2019 р. щодо викрадення майна ДРУ « Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю « Мрія» 29.03.2019 року щодо викрадення майна ОСОБА_11 , 14.05.2019 р. щодо викрадення майна ОСОБА_12 , 21.06.2019 р. щодо викрадення майна КУ « Агенція розвитку Миколаєва» Миколаївської міської ради та 15.07.2019 р. щодо викрадення майна ОСОБА_13 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 жовтня 2019 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупність цих злочинів та злочинів, за вчинення яких ОСОБА_5 засуджений вироками Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 жовтня 2019 року остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що вирок суду за епізодом незаконного заволодіння майном, належним ОСОБА_10 , є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В запереченнях захисник обвинуваченого стверджує, що вирок суду є законним та обгрунтованим.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності та маючі не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення таких злочинів, вчинив нові злочини проти власності за таких обставин.
Так, 20 березня 2019 року близько 09:30 години він, перебуваючи у приміщенні Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Мрія""/надалі - установи "Мрія"/, розташованої за адресою: місто Миколаїв, вул. 3 Слобідська, 55, вирішив таємно заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення класу, де заволодів належним установі "Мрія" ноутбуком марки Samsung 300E5 (NP200E5X-S04RU) Silver вартістю 3.700 грн. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв установі "Мрія" матеріальну шкоду у загальному розмірі 3.700 грн.

29 березня 2019 року близько 12:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Управління у справах фізичної культури і спорту, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вул. Потьомкінська, 95А, вирішив таємно заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення службового кабінету № 16, де заволодів належним ОСОБА_11 мобільним телефоном марки "Xiaomi Redmi 6AGold" вартістю 1.933,33 грн. з сім-картками мобільних операторів "Лайф" та "МТС".Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.933 грн. 33 коп.

09 квітня 2019 року близько 11:20 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля Миколаївської загальноосвітньої школи № 13, розташованої за адресою: місто Миколаїв, пр. Центральний, 84, вирішив таємно викрасти чуже майно з метою незаконного власного збагачення. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення відкритого порожнього службового кабінету № 23 вказаної школи.
Реалізуючи далі свій злочинний намір, ОСОБА_5 підійшов до вчительського столу. Перебуваючи там, він вилучив з жіночої сумки чорного кольору, яка лежала поряд, належний ОСОБА_10 , жіночий гаманець чорного кольору із написом «Made in Italy» вартістю 61 грн. 33 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 205 грн., та з метою його утримання поклав його до лівої задньої кишені штанів. Реалізуючи далі свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 почав ритися у шухлядах учительського столу, підшукуючи інше майно для вилучення.
В цей час двері шкільного кабінету № 23 відчинив учень ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помітив, що ОСОБА_5 риється у шухлядах учительського столу та звернувся до ОСОБА_5 , поцікавившись, що останній робить у класі.
ОСОБА_5 , в свою чергу, бажаючи, щоб його протиправні дії не були поміченими, вводячи ОСОБА_14 в оману, відповів, ніби шукає якогось хлопця в класі.
Одразу після цього, ОСОБА_5 вирішив продовжити викрадення чужого майна та, утримуючи раніше вилучене майно при собі, зникнути. Діючи з цією метою він, швидко вийшов із класу, утримуючи викрадений гаманець із грошима при собі.
ОСОБА_14 ж, який в силу свого віку не міг дати належної оцінки діям ОСОБА_5 , через що не усвідомлював факту крадіжки, почав переслідувати ОСОБА_5 з тим, щоб розібратись у ситуації. Дорогою він зустрів класного керівника, якому описав ситуацію.
У цей час ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпорядитись викраденим майном, внаслідок чого ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 266 грн. 33 коп.
Далі ОСОБА_5 , отримавши реальну можливість розпорядитись вилученим майном, утримуючи це майно при собі, дістався виходу зі школи, вийшов на вулицю та почав тікати, але був затриманий учнями та викладачами школи.
14 травня 2019 року близько 15:40 години ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину "Продукти", розташованого за адресою: місто Миколаїв, вул. Потьомкінська, 102, вирішив таємно заволодіти чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вилучив з розташованої під прилавком шухляди належні ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 1180 грн.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1180 грн.
21 червня 2019 року близько 16:40 години він же, перебуваючи на 5 поверсі будівлі Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: місто Миколаїв, вул. Адміральська, 20, вирішив таємно заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення службового кабінету, де заволодів чужим для нього майном, а саме ноутбуком марки "Asus" Model X556UQ-DM011D /серійний номер G5N0CV09Y31720C/ вартістю 6.833,33 грн. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв Комунальній установі "Агенція розвитку Миколаєва" Миколаївської міської ради" матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.933 грн. 33 коп.

15 липня 2019 року близько 13:00 години він же, перебуваючи в офісі ТДВ "МедТехніка", розташованому у будинку 98 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві, вирішив таємно заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення службового кабінету, де заволодів належним ОСОБА_13 :мобільним телефоном марки "Nomii280" вартістю 418,33 грн. із сім-карткою "Лайф"; грошовими коштами у сумі 70 грн. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_13 матеріальну шкоду у загальному розмірі 488грн 32коп.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши та повторно дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Апелянтом не оспорюються висновки суду щодо встановлених фактичних обставин, кваліфікації та доведеності вини обвинуваченого за всіма епізодами таємного викрадення майна у потерпілих, окрім як за епізодом від 09 квітня 2019 року щодо викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_10 ..

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про безпідставність перекваліфікації судом дій обвинуваченого за епізодом від 09 квітня 2019 року, то колегія суддів вважає їх слушними.

Апеляційним судом встановлено, що 09 квітня 2019 року близько 11:20 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля Миколаївської загальноосвітньої школи № 13, розташованої за адресою: місто Миколаїв, пр. Центральний, 84, вирішив таємно викрасти чуже майно з метою незаконного власного збагачення. Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення відкритого порожнього службового кабінету № 23 вказаної школи.
Реалізуючи далі свій злочинний намір, ОСОБА_5 підійшов до вчительського столу. Перебуваючи там, він вилучив з жіночої сумки чорного кольору, яка лежала поряд, належний ОСОБА_10 , жіночий гаманець чорного кольору із написом «Made in Italy» вартістю 61 грн. 33 коп., у якому знаходились грошові кошти у сумі 205 грн., та з метою його утримання поклав його до лівої задньої кишені штанів. Реалізуючи далі свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 почав ритися у шухлядах учительського столу, підшукуючи інше майно для вилучення.

В цей час двері шкільного кабінету № 23 відчинив учень ОСОБА_14 , який помітив, що ОСОБА_5 риється у шухлядах учительського столу та звернувся до ОСОБА_5 , поцікавившись, що останній робить у класі.

ОСОБА_5 , в свою чергу, зрозумівши, що його злочинні дії викриті та перестали бути таємними, намагаючись одразу ввести ОСОБА_14 в оману відповів, що нібито шукає якогось хлопця в класі. Проте, одразу після цього, ОСОБА_5 вирішив продовжити викрадення чужого майна вже відкритим способом, швидко вийшов із класу, утримуючи викрадений гаманець із грошима при собі, дібрався до виходу зі школи, вийшов на вулицю та почав тікати. Отже, вийшовши із приміщення школи на вулицю ОСОБА_5 отримав реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 266,33 грн.

Суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч.2 ст. 186 на ч.2 ст. 185 КК України за даним епізодом, вказав, що малолітній свідок ОСОБА_14 не усвідомлював факт скоєння протиправних дій ОСОБА_5 та обвинувачений не вживав дій щодо вилучення майна в присутності свідка.
Допитний в присутності законного представника, в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_14 пояснив, що в той день у них був урок інформатики в іншому класі, вони з другом були останні, хто залишив їх класний кабінет. Коли він вийшов з кабінету, то побачив підозрілого чоловіка, тому він повернувся і зробив вигляд, що закриває кабінет на ключ. Надалі пройшов до сусіднього кабінету, а його товариш відійшов, але коли той повернувся то сказав йому, що якийсь сторонній чоловік зайшов до них в кабінет. Він швидко направився туди і коли відкрив двері то побачив як той підозрілий чоловік риється в шухлядах учительського столу. Він його запитав, що він робить, чоловік сказав що когось шукає та швидко вийшов, він почав його наздоганяти та кликати на допомогу старших учнів та вчителів. По дорозі зустрів класного керівника і все йому розповів. Вона побігла за ОСОБА_5 і потім чоловіка затримали старші учні.
Свідок зазначив, що присутність в школі стороннього чоловіка відразу йому видалась підозрілою, саме тому він і зробив вигляд, що замикає двері кабінету на ключ. Також він відразу побіг до кабінету, як тільки почув від товариша, що чужа людина пройшла до відкритого кабінету.
Також свідок пояснив, що розумів, що ОСОБА_5 вчинив злочин.
Законний представник свідка (його батько), зазначив, що вони з дитинства розповідали сину про правила безпеки і про те, що деякі люди можуть вчиняти крадіжки майна.
Аналогічні покази свідок надавав і в суді першої інстанції.

За такого, є вірними доводи апеляційної скарги прокурора. Жодних сумнівів щодо здатності неповнолітнього свідка оцінювати навколишні події, у тому числі факт протиправного заволодіння чужим майном сторонньою особою, яка не мала права перебувати у приміщенні класної кімнати школи, не викає, а висновок суду щодо того, що свідок в силу свого віку не міг дати належної оцінки діям ОСОБА_5 , не розумів, що той вчиняє крадіжку та не усвідомлював факту крадіжки є хибним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Тобто, в даному випадку дії ОСОБА_5 , були розпочаті як таємне викрадення чужого майна, але стали відкритими, адже були поміченими учнем ОСОБА_14 , що усвідомлював і обвинувачений, але незважаючи на це він продовжив свої протиправні дії, та швидко вибіг з класу з викраденим майном та попрямував до виходу зі школи, з метою утримання та заволодіння викраденим майном.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

За таких обставин вищевказані дії обвинуваченого щодо заволодіння майном ОСОБА_10 , слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто за ч.2 ст.186 КК України.

Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому формально враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів та не об`єктивно оцінені відомості про особу обвинуваченого.

Так, районним судом не враховано, що ОСОБА_5 систематично, упродовж незначного проміжку часу з метою власного незаконного збагачення вчинив п`ять крадіжок та один грабіж.
Наведене свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів та підвищену суспільну небезпечність.

Окрім того, судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_5 характеризується негативно, перебуває на обліку з синдромом залежності від каннабіодів та опіоїдів, будучи працездатною особою ніде не працював, заходів до працевлаштування не вживав, офіційних джерел існування не має.

Також, судом не враховано, що обвинувачений має вже більше десяти судимостей, в тому числі за аналогічні корисливі злочини, що свідчить про стійкість сформованої протиправної поведінки обвинуваченого, оскільки попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувались до нього з боку держави з метою не лише покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, він знову вчинив серію злочинів проти власності.

Все наведене в сукупності свідчить, що вчинення злочинів є наслідком свідомо обраного обвинуваченим способу життя, реального негативного ставлення до скоєного він не виявляє.

А отже призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому за своїм розміром з огляду на особу обвинуваченого, форму вини й мотиви вчинення злочину, є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судових рішень, зазначених у ч.1 ст. 392 КПК України, при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, відповідно до положень п.1 та п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції враховує, що вчинені ним злочини є злочинами невеликої тяжкості, а один тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується негативно, перебуває на обліку з синдромом залежності від каннабіодів та опіоїдів, ніде не працює. Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому визнання вини, та обставин які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

За такого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора в частині покладення на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних витрат у кримінальному провадженні, то вони є також слушними.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.03.2021р. щодо обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати в частині засудження за епізодом викрадення майна 09.04.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким за епізодом викрадення майна ОСОБА_10 , який мав місце 09.04.2019 року, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Вважати призначеним ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 жовтня 2019 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертиз в розмірі 5024 грн 32 коп.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копія вироку суду апеляційної інстанції підлягає врученню засудженому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим, що не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий:

Судді: