КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000583 від 13.03.2020 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на житловий будинок (площею 255,4 м2), за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким на даний час користується ОСОБА_8 із забороною відчуження та розпорядження.
Слідчий суддя керуючись вимогами ст. 170 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні прокурора правові підстави для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, дійшов висновку про його задоволення оскільки останнє відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. Водночас, адвокат посилається на те, що клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто за відсутності власника майна та адвоката, копію ухвали слідчого судді отримали 08.06.2021 року, тому строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

На переконання сторони захисту, оскаржувана ухвала є незаконною та небгрунтованою, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_6 є законним набувачем, що підтверджується правочином. Крім цього, вона не має жодного процесуального статусу. Апелянт вказує, що твердження прокурора, викладені в клопотанні є лише припущеннями, а вказаний житловий будинок не підпадає під критерії, визначені ст. 98 КПК України та не може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апелянт також у своїй апеляції посилається на Конвенцію про захист прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що накладення арешту на майно матері - ОСОБА_8 є повністю безпідставним та унеможливлює реалізацію у повному обсязі гарантованих їй прав на володіння, користування та розпорядження майном.

В судове засідання прокурор, власник майна та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020 року у якому 18.03.2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч. 5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 №361-ІХ) КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок (площею 255,4 м2), за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000583.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт кримінальних правопорушень передбачених зач.1 ст.255, ч. 5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України то будь які речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 18 березня 2021 року майно, визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім цього арештоване майно може бути конфісковане, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України і санкція статті передбачає додатковий вид покарання у разі визнання останнього винним.

Доводи апеляційної скарги про незаконність накладення арешту на житловий будинок (площею 255,4 м2), за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він був придбаний ОСОБА_6 за власні кошти, що підтверджується правочином є безпідставними, так як адвокатом дана обставина не підтверджена та суду не надано походження грошей, які б вказували на те, що вони дійсно належать їй. Разом з тим за матеріалами провадження дане майно було придбане 09.09.2020 року ОСОБА_6 в особі представника підозрюваного ОСОБА_8 на підставі довіреності в той період коли вже здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру, тому вимоги апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на житловий будинок (площею 255,4 м2), за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким на даний час користується ОСОБА_8 із забороною відчуження та розпорядження - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3978/2021 Доповідач: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер № 757/16094/21-к Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9