Справа № 171/1890/19
У х в а л а
іменем України

10 лютого 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна,

встановила:
До слідчого судді Апостолівського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000863 від 02.10.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.332 КК України, а саме: ноутбук в чорному корпусі марки Lenovo S/N, що належить співмешканцю ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання та додатки до нього, приходжу до висновку про його повернення прокурору для усунення недоліків відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, виходячи з наступного.

Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Ч.2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт повинно бути зазначено: 1) підставу та мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди; 5) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст.170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.642 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з долученого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 02.10.2019 року, до вказаного реєстру внесено відомості за фактами внесення неправдивих відомостей до офіційних документів щодо втрати паспорту громадянина України ОСОБА_5 , використання службового становища службовими особами Апостолівського РС УДМС України в Дніпропетровській області всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, а також за фактом організації групою осіб незаконного переправлення осіб через державний кордон України з використанням незаконної видачі іноземцям паспортів громадян України та паспортів громадян України для виїзду за кордон, при цьому жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів.

Отже, при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно фізичної чи юридичної особи, останні набувають статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.
Разом з тим, як вбачається клопотання від 04.02.2022 року з даним клопотанням про арешт майна невідомих осіб звернувся слідчий СВ відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Вказані обставини дають підстави для висновку, що з клопотанням про арешт майна звернувся неналежний суб`єкт.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 90000863 від 04.02.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.332 КК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.26,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000022 від 04.02.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.332 КК України, повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: