Справа № 276/2031/19
Провадження по справі№ 1-кп/276/75/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 08.09.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присиватин Совєтського району Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

08 вересня 2019 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував неподалік кафетерію «Артеміда», що по вул. Паркова, 5 в смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області.

Знаходячись в громадському місці - на вулиці Паркова, 5 в смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області, поблизу кафетерію «Артеміда», в присутності інших осіб, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи та нехтуючи елементарні та загальноприйняті правила поведінки людини у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , яка на той час знаходилися неподалік вказаного кафетерію, та на ґрунті малозначного конфлікту, наніс останній один удар лобовою частиною власної голови в область верхньої губи. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинено потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій верхньої губи, фізичний біль та приниження людської гідності.

В цей момент, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу кафетерію «Артеміда», що по вул. Паркова, 5 смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області, в зазначений час, на ґрунті малозначного конфлікту з ОСОБА_6 , бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи та нехтуючи елементарні та загальноприйняті правила поведінки людини у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, повалив останнього із ніг на землю та наніс йому два удари кистю правої руки, затиснутої в кулак, в область обличчя голови, та два удари кистю лівої руки, затиснутої в кулак, в область обличчя голови. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинені потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді 1 синця, 2 садна, 2 крововиливи на обличчі справа, садна на обох кистях та правому колінному суглобі, фізичний біль та приниження людської гідності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, в час, місці та за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Показав, що перебуваючи в громадському місці - на вулиці Паркова, 5 в смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області, поблизу кафетерію «Артеміда», він в присутності інших осіб, розуміючи, що грубо порушує громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, завдав тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні щиро покаявся, запевнила суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, жодних претензій не мають, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як умисні дії, які виразились в хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 296 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, відсутні.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка не працює, у зв`язку з доглядом дитини до досягнення 3-х років, ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психолога не перебуває.

Враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, щиро покаявся, зробив відповідні висновки, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, з часу вчинення ним проступку пройшло більше трьох років, характеризується позитивно, потерпілі не мають жодних претензій до обвинуваченого, не наполягають на суворості покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. З урахуванням того, що ОСОБА_4 , хоча й офіційно працевлаштований, однак має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, одному з яких 9 місяців, на переконання суду, не доцільно визначати обвинуваченому покарання у виді штрафу, мінімальна межа якого складає 17000,00 гривень, а тому призначає йому покарання, достатнє і необхідне для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, - у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 з №3339 залишити на зберігання Хорошівській центральній районній лікарні.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1