Справа № 405/8762/21
провадження № 1-кс/405/4097/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021 № 0000086, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зі слів підозрюваного перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні мати похилого віку, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи із наступного.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого злочину, усвідомлюючи тяжкість злочину та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, а отже, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може знову вчинити новий злочин, що свідчить про наявність, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден з більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а також завданим наслідкам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати запобіжні заходи - заставу та домашній арешт на думку слідчого є недоцільно, оскільки вони в цілому не зможуть гарантовано запобігти ризикам зазначеним вище.
Слідчим також просить визначити ОСОБА_4 розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, оскільки вилучені в ході наркотичні засоби ОСОБА_4 не належать, зазначені слідчим, прокурором ризики не доведені, наявність у ОСОБА_4 на утриманні матері похилого віку, проси застосувати менш суровий запобіжний захід домашній арешт.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021 № 0000086, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
14.12.2021 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано в на підстав ст. 208 КПК України, а 15.12.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до якої мешканець міста Олександрія, Кіровоградської області, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншими особами, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисних, систематичних, незаконних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обрав предметом своєї протиправної діяльності особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено, а способом незаконного збагачення - його незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут за грошові кошти особам, які вживають зазначений наркотичний засіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на корисливе збагачення за рахунок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з іншими особами, з яким досягнув спільної згоди про збут особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, обіг якого заборонено на території України.
Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи в злочинній змові з іншими особами, у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, незаконно придбавав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який в подальшому зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту, тим самим останній вчиняв незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
14.12.202 під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , - місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено пляшку з рідиною, яка, згідно висновку експерта від 15.12.2021 № СЕ-19/112-21/10664-НЗПРАП, є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, обіг якого заборонено, масою, в перерахунку на суху речовину, 0,495 г, яку ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншими особами, незаконно зберігав з метою збуту.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, зокрема: протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, контроль за вчинення злочину від 05.08.2021, 04.10.2021 (а.с. 16-41), протоколом обшуку від 14.12.2021 (а.с. 49-53) висновком експерта від 15.12.2021 №СЕ-19/112-21/10664-НЗПРАП (а.с. 54-56).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати свідка, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України. З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Також слідчий суддя вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, офіційно не працює, стан здоров`я, зі слів проживає в цивільному шлюбі, зі слів має на утриманні матір похилого віку, відсутність міцних соціальних зв`язків.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим. Запобіжний захід, який просив застосувати до ОСОБА_4 його захисник у виді домашнього арешту не відповідає встановленим фактичним обставинам справи (суворість можливого покарання, наявність встановлених ризиків) та не може бути застосований до нього, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного в разі застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім цього, стороною захисту не вказано адресу де підозрюваний може перебувати під домашнім арештом та згоду на це власника (ків).
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчим суддею при визначенні суми альтернативного запобіжного заходу застави підозрюваному враховується матеріальний стан підозрюваного, тяжкість можливого покарання.
Слідчий суддя вважає, що застава саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 грн., в повній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків та його належну поведінку. Заявлений слідчим, прокурором розмір застави 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним для підозрюваного, оскільки не доведено в даному випадку виключного випадку та необхідності виходити за межі застави, які визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України
Враховуючи зазначене, вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено неможливість застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, існує необхідність у застуванні до нього запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, який слід обраховувати з моменту затримання та альтернативного запобіжного заходу застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 176-178, 183, 196-197, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 30 хв. 14.12.2021 до 10 год. 30 хв. 11.02.2022.
Визначити розмір застави у розмірі 80 /вісімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 /сто вісімдесят одна тисяча шістсот/ гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000086 від 18.03.2021.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк до 11.02.2022 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не відлучатись м. Олександрія, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за вийнятком участі в слідчих діях та в суді.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Відмовити в іншій частині клопотання.
Строк дії ухвали визначити до 10 год. 30 хв. 11.02.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7