Справа № 307/3613/21
Провадження №1-кс/307/994/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 26.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

Вказує на те, що 25.08.2021 року, о 15 год. 09 хв., представник ГО «Доста» ОСОБА_4 виявив діючий кар`єр, який розташований напроти другорядної дороги, яка веде до населеного пункту с. Р.Поле Тячівського району Закарпатської області, із сторони автомобільної дороги міжнародного значення сполучення «Мукачів-Рогатин-Львів», просив перевірити його законність. 12.10.2021 року було проведено огляд місця події, на правому березі річки «Тиса» в напрямку із м. Тячів у сторону смт. Буштино, із тильної сторони кар`єру напроти повороту на с. Р.Поле. На момент проведення огляду на відстані одного метра від русла річки «Тиса», знаходився екскаватор марки «VOLVO» модель FC240BLC, без наявного державного номерного знаку, на якому наявна табличка із назвою Офіційний дилер «VOLVO ТОВ Вольтех», м. Київ вулиця Академіка Булаховського, 5-Б, оф.13 VT (044)-496-43-51, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на ковші також наявна табличка «VOLVO» із серійним номером: НОМЕР_4 , який передано на відповідне зберігання під розписку водію даного транспортного засобу ОСОБА_5 . 12.10.2021 року у кримінальному провадженні вище вказаний транспортний засіб - екскаватор марки «VOLVO», модель FC240BLC, без наявного державного номерного знаку, постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнано речовим доказом.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на майно - екскаватор марки «VOLVO» модель FC240BLC, без наявного державного номерного знаку, на якому наявна табличка із назвою Офіційний дилер VOLVO ТОВ Вольтех, м.Київ, вулиця Академіка Булаховського, 5-Б оф.13 VT (044)-496-43-51, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на ковші також наявна табличка VOLVO із серійним номером: НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не перешкодою для розгляду клопотання в його відсутності.
Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 26.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України.
Також встановлено, що 11 жовтня 2021 року слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області проведено огляд місця події правого берега річки «Тиса» зі сторони м. Тячів в напрямку смт. Буштино, в ході якого було виявлено також екскаватор марки «VOLVO» модель FC240BLC, без наявного державного номерного знаку, на якому наявна табличка із назвою Офіційний дилер VOLVO ТОВ Вольтех, м.Київ, вулиця Академіка Булаховського, 5-Б оф.13 VT ( НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на ковші також наявна табличка VOLVO із серійним номером: НОМЕР_4 , при цьому даний екскаватор вилучений не був.

Постановою слідчого СВТячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області від 12.10.2021 року екскаватор марки «VOLVO» модель FC240BLC, без наявного державного номерного знаку, на якому наявна табличка із назвою Офіційний дилер VOLVO ТОВ Вольтех, м.Київ, вулиця Академіка Булаховського, 5-Б оф.13 VT НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на ковші також наявна табличка VOLVO із серійним номером: R7T6B20015, визнано речовим доказом.

Згідно договору про надання послуг від 01.10.2021 року, ФОП ОСОБА_3 як Замовник та ПАТ «Хустська пересувна механізована колона №240» як Виконавець домовилися про надання Виконавцем на визначених цим договором умовах послуг механізму, землерійної техніки та автосамоскидів, а Замовник зобов`язався оплатити такі послуги.

Актом прийому-передачі за договором про надання послуг від 01 жовтня 2021 року стверджується, що ФОП ОСОБА_3 орендував в ПАТ «Хустська ПМК-240» також екскаватор-навантажувач марки «VOLVO» R7T6B20015.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і вид майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-ІV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішеннях ЄСПЛ у справах Амор проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Спорронг та Льорнрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч.2 ст.240 КК України, за якою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачена кримінальна відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі або незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Разом з тим, матеріали клопотання не містять доказів, які дають підстави вважати, що володілець транспортного засобу екскаватора марки «Вольво» має відношення до кримінального правопорушення, що розслідується.

У клопотанні слідчого про арешт майна не конкретизовано як саме були порушені встановлені правила використання надр за допомогою екскаватора марки «Вольво», на який слідчий просить накласти арешт.

Крім того, слідчим не доведено яким саме чином існує сукупність підстав чи підозри вважати, що екскаватор марки «Вольво» є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В поданому до суду клопотанні не наведено жодних аргументованих доводів щодо наявності обставин визначених ч.3 ст.132 КПК України, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для арешту екскаватора марки «Вольво» не має, а тому в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна, - відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 21 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1