Провадження № 1-кп/756/383/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004878 від 30.06.2019 за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

30.06.2019 приблизно о 19 годині у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні магазину «Новус», розташованому за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 4-А, виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужогомайна, що належить TOB «НОВУС УКРАЇНА» ().

Реалізуючи вказаний умисел, у той же час того ж дня, перебуваючи у торгівельній залі магазину «Новус» за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельного прилавку товар, який належить TOB «НОВУС УКРАЇНА», а саме пляшку віскі «Singienton of Dufftoun», ємністю 0,7 л, вартістю 1658 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ), яку заховав до свого одягу, в який був одягнений.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_8 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, останній, маючи при собі неоплачений товар, належний TOB «НОВУС УКРАЇНА», пройшов повз лінію кас магазину «Новус», не розрахувавшись за вказаний товар, направився до виходу з магазину, однак свій протиправний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його до кінця, ОСОБА_8 міг би спричинити TOB «НОВУС УКРАЇНА», , матеріальну шкоду на суму 1658 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, за викладених вище обставин визнав, розкаявся, повністю підтвердивши фактичні обставини вчиненого щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку товару, виду, найменування та ціни якого він не оспорює, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений показав в суді, що у нього на момент вчинення кримінального правопорушення навіть не було коштів, щоб розрахуватися за пляшку віскі, яку він намагався вкрасти. ОСОБА_5 шкодує про вчинене, пояснив, що більше правопорушень він не вчиняв, стверджує, що зробив для себе належні висновки, просив його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Судовий розгляд за заявою обвинуваченого було проведено без участі захисника, який належно і завчасно був повідомлений про час та місце судового засідання, проте на судовий розгляд не з`явився. Наполягаючи на судовому розгляді без участі захисника, обвинувачений пояснив, що він не укладав угоду з захисником та не клопотав перед слідчим про призначення захисника на стадії досудового слідства, що слідчий самостійно прийняв рішення про залучення захисника. Обвинувачений пояснив, що захисник з ним не спілкується, він не знає навіть імені та прізвища захисника, а відтак не знає і причини, через яку захисник не прибув в судове засідання. Обвинувачений заявив, що здатен самостійно захищати свої інтереси в суді, тим більше, що ніякі обставини кримінального правопорушення він не оспорює, бажає, щоб судовий розгляд закінчився як найшвидше, просить не відкладати судове засідання на іншу дату.

Прийнявши рішення про задоволення вказаної заяви обвинуваченого, суд виходив з засад, визначених в ч. 2 ст. 46 КПК, відповідно до яких неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою. У даному ж кримінальному провадженні участь захисника не є обов`язковою.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке з 01.07.2020 відноситься до кримінальних проступків, а також особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, через які злочин не було доведено до кінця.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема, що останній на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг з боку сусідів не надходило, не одружений, не має утриманців, має роботу, про те офіційно не працевлаштований (зі слів), його середньомісячний дохід становить близько 10000 грн., раніше не судимий.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу (з врахуванням правил ст. 5 КК України щодо дії кримінального закону в часі). Суд дійшов висновку, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України, та з застосуванням ст. 5 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1