Єдиний унікальний номер: 378/786/21
Провадження № 1-кп/378/103/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт Ставище Київської області кримінальне провадження №0002558 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, раніше судимого 16.03.2018 року Ставищенським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік; 24.07.2018 року Ставищенським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць, звільнений 13.07.2021 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, 20.10.2021 року, близько 05:00 год., проходячи поряд із домоволодінням АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що власників на місці немає, вирішив вчинити крадіжку майна. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив корпус заднього моста до автомобіля марки "ГАЗ 53", який вирішив викрасти з метою власного збагачення за рахунок чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , повернувся до місця свого проживання, де взяв металевий візок для перевезення автомобільної запчастини, після чого повернувся до двору будинку АДРЕСА_2 . З використанням візка, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, ОСОБА_5 здійснив крадіжку корпусу заднього моста автомобіля марки "ГАЗ 53". Із викраденим майном ОСОБА_5 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок крадіжки потерпілому ОСОБА_4 завдано майнову шкоду на загальну суму 1416,67 грн..

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, суду показав, що напередодні крадіжки він проходив біля домоволодіння по вул. Центральна, 21 в с. Гостра Могила, де на подвір`ї побачив корпус заднього моста до автомобіля марки "ГАЗ 53", якого вирішив викрасти. Після вживання алкогольних напоїв 20.10.2021 року, близько 05 - 06 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, він прибув до домоволодінням АДРЕСА_2 , взявши із собою з дому возика для перевезення речей. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, знаючи, що власників на місці немає, він помістив корпус заднього моста до автомобіля марки "ГАЗ 53" на візок. Оскільки, на городі домоволодінням АДРЕСА_2 відсутній паркан, він городами перевіз викрадений ним задній мост до автомобіля до домогосподарства по АДРЕСА_1 , де раніше проживав його дядько, а зараз ніхто не проживає, та залишив викрадене на подвір`ї. В цей же день викрадений ним задній мост до автомобіля марки "ГАЗ 53" він здав на пункт прийому металобрухту, що в с. Гостра Могила, отримавши близько 300 грн., які використав на свою користь. У вчиненому щиро кається.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини кримінального провадження достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, визнає вину в його скоєнні повністю.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказує на те, що він раніше судимий 16.03.2018 року Ставищенським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік; 24.07.2018 року Ставищенським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць, звільнений 13.07.2021 року по відбуттю строку покарання, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, наявності обставини, що пом`якшує його покарання та наявності обставини, що обтяжує його покарання, беручи до уваги, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не наступило, враховуючи відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого та який просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, а також думку прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання, що пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: корпус заднього моста до автомобіля марки "ГАЗ 53" - залишити власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1