Дата документу Справа № 333/7223/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/7223/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1028/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула 15 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18.10.2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , 1960, з магазином та 4 предметами, схожими на набої з маркуванням 38/73; автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , в кузові синього кольору із забороною розпорядження та користування вказаним майном.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 14.10.2021 року до відділу поліції № 4 ЗРУП надійшло повідомлення, про те що 14.10.2021 року о 22 год. 32 хв. працівниками поліції по вул. Привокзальній, 16. у м. Запоріжжі було зупинено автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При поверхневому огляді салону автомобіля, пiд сидінням водія виявлений предмет, ззовні схожий на пістолет.
14.10.2021 року було проведено огляд місця події, де був розташований автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , у присутності його користувача - ОСОБА_7 . В ході огляду салону автомобіля було виявлено і вилучено предмет, ззовнi схожий на пістолет з магазином та 4 предметами, схожими на патрони, а також вилучено вказаний автомобіль разом із ключем вiд замку запалення, який у подальшому поміщено на територію ВП №4 ЗРУП ГУНП.
У подальшому встановлено, що ОСОБА_7 є власником автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , у кузові синього кольору.
Допитані в якості свідків працівники поліції БПОП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що 14.10.2021 року вони несли службу у складі екіпажу ПА-165 на службовому автомобілі. В ході патрулювання по вул. Привокзальній у м. Запоріжжі ними був помічений автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору, який мав ознаки ДТП, а саме: був пошкоджений задній бампер. Було вирішено зупинити вказаний автомобіль. У подальшому, було встановлено, що водієм цього транспортного засобу є ОСОБА_7 та при поверхневому огляду салону автомобіля під водійським сидінням був помічений предмет, схожий на пістолет Макарова. Після цього, на місце подій була викликана слідчо-оперативна група ВП №4. У подальшому, під час огляду з автомобіля за добровільної згоди ОСОБА_7 , був вилучений вказаний предмет ,схожий на пістолет та 4 патрони до нього.
Опитаний ОСОБА_7 пояснив, що 14.10.2021 року, приблизно о 20 год. 20 хв. він рухався на своєму автомобілі «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_4 , синього кольору по проспекту Соборному у м. Запоріжжі. Проїжджаючи ТЦ «Аврора», він заїхав на парковку позаду торгового центру, щоб викинути сміття, де поруч зі смітником побачив пістолет. Тоді він вирішив забрати пістолет, щоб наступного дня вранці здати до найближчого відділення поліції. Далі він заїхав у магазин «Веладіс» і ТЦ «Варус», після чого попрямував додому. Коли проїжджав по вул. Привокзальнiй, його зупинили працівники поліції, на підставі того, що в автомобіля був пошкоджений задній бампер. В ході спілкування з ним, працівники поліції побачили під водійським сидінням вказаний пістолет, після чого викликали на місце слідчо-оперативну групу. По приїзду СОГ з салону автомобіля був вилучений вказаний пістолет з 4 патронами.
Слідчий вважав, що ОСОБА_7 зберігав вказані предмети, без передбаченого законом дозволу, для самозахисту, здійснюючи їх перевезення на зазначеному автомобілі. Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Вилучений автомобіль є транспортним засобом, який використовувався для зберігання та перевезення предмету, схожого на пістолет та патронів до нього. Отже вилучені предмети мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування. Тому, слідчий просив на них накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого суддіКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Накладено арешт на:

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , 1960, з магазином та 4 предметами, схожими на набої з маркуванням 38/73;

- автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , в кузові синього кольору із забороною розпорядження цим транспортним засобом.

Повернуто автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , в кузові синього кольору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з цим, слідчий суддя застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тому з метою його подальшого використання, вважав за необхідне повернути ОСОБА_7 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення. Вилучений автомобіль є транспортним засобом, який використовувався для зберігання та перевезення предмету схожого на пістолет та патронів до нього.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Саме з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на автомобіль з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним.

Позиції учасників судового провадження.
Власник майна та його представник висловили заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд без його участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з цим, слідчий суддя застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тому з метою його подальшого використання, вважав за необхідне повернути ОСОБА_7 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , 1960, з магазином та 4 предметами, схожими на набої з маркуванням 38/73, в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині накладення арешту на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , в кузові синього кольору шляхом накладення заборони розпорядження цим транспортним засобом, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0001335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

З наданого до суду першої інстанції клопотання про арешт майна вбачається, що 14.10.2021 року до відділу поліції № 4 ЗРУП надійшло повідомлення, про те що 14.10.2021 року о 22 год. 32 хв. працівниками поліції по вул. Привокзальній, 16. у м. Запоріжжі було зупинено автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При поверхневому огляді салону автомобіля, пiд сидінням водія виявлений предмет, ззовні схожий на пістолет.
14.10.2021 року було проведено огляд місця події, де був розташований автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , у присутності його користувача - ОСОБА_7 . В ході огляду салону автомобіля було виявлено і вилучено предмет, ззовні схожий на пістолет з магазином та 4 предметами, схожими на патрони, а також вилучено вказаний автомобіль разом із ключем вiд замку запалення, який у подальшому поміщено на територію ВП №4 ЗРУП ГУНП.
У подальшому встановлено, що ОСОБА_7 є власником автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , у кузові синього кольору.

Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що вилучений під час огляду місця події автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.1 ст.263 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучений під час огляду місця події автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , під час огляду якого було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , 1960, з магазином та 4 предметами, схожими на набої з маркуванням 38/73, міг зберегти на собі сліди вчинення злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості відчужити вказане майно, з метою проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно із забороною розпорядження цим транспортним засобом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку на вищезазначене майно рішенням слідчого судді було обґрунтовано, з дотриманням вимог закону накладено арешт, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Аналізуючи викладені в ухвалі слідчого судді обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні, не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність накладення арешту на автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , із забороною власнику користування ним, а очевидна істотна причина для утримання цього автомобіля державою відсутня.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з цим, в клопотанні слідчого не було наведено достатніх і переконливих доказів, що вилучене під час огляду місця події майно, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний державний знак НОМЕР_2 , може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений. Не було обґрунтовано, які перешкоди може чинити власник зазначеного майна, що призведе до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на це майно.

Також колегія суддів приймає до уваги, що даний автомобіль може використовуватися ОСОБА_7 у власних цілях, у тому числі для забезпечення існування своєї родини, а його арешт унеможливлює таке використання, надмірно обмежуючи звичайний спосіб його життєдіяльності, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Крім того, єдиним доводом слідчого про накладення арешту на автомобіль із забороною його користування був факт необхідності у подальшому під час досудового розслідування провести судово-генетичну експертизу. Водночас, огляд автомобіля слідчий проводив у присутності спеціаліста-криміналіста, який і здійснював певні змиви. Про відсутність можливості здійснити відібрання зразків, змивів тощо у вказаний час, слідчим у клопотанні не зазначалось. Також, у разі необхідності проведення додаткового огляду автомобіля, у слідчого було достатньо часу його провести за участю спеціаліста з метою вилучення відповідних зразків.

Ті обставини, що в ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій, то слід зазначити, що право користування транспортним засобом не перешкоджає проведенню таких слідчих дій, і на даний час обставин протилежного прокурором не наведено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4