Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9564/20
Провадження № 1-кп/644/391/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинувальним актом внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 14.08.2020 року за обвинуваченням:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого:

-11.03.2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185,ч.1ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки;

-11.03.2021 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на 1 рік;

-Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 року визначено остаточне покарання за кількома вироками в вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

13 серпня 2020 року приблизно о 09 год.32 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул.Фр.Крала», яка розташована по вул.12 Квітня в м. Харкові побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_5 , яка тримала в правій руці мобільний телефон « Meizu M5с» у корпусі червоного кольору.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілої запитати котра година і в цей час, діючи зненацька, різким рухом правої руки вихватив з рук потерпілої належний їй мобільний телефон « Meizu M5с», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/2026СУ-20 від 08.09.2020 року 1434 грн.

Після цього з викраденим обвинувачений з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду свідчення про обставини відповідно до пред`явленого обвинувачення. Пояснив, що с травня 2020 року проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 в Харківській області. В серпні 2020 року він самовільно покинув військову частину, ночував в м.Харкові де прийдеться, хотів їсти та хотів якимсь чином доїхати до місця свого проживання в м.Запоріжжя. 13.08.2020 року вранці він знаходився на зупинці громадського транспорту по вул.12 Квітня в м.Харкові і побачив жінку, яка тримала в руках мобільний телефон червоного кольору. Він запитав у жінки котра година, вона подивилася в телефоні, відповіла і хотіла йти, однак в цей час він різко вирвав мобільний телефон з рук потерпілої та з місця скоєння злочину втік. Телефон здав в ломбард під свій паспорт.

Оскільки ніхто з учасників процесу не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого добровільна та істинна, роз`яснення суду зрозумілі, цивільний позов потерпілої обвинувачений визнав в повному обсязі, то суд провів дослідження доказів в порядку, передбаченому ч.3ст.349 КПК України.

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він вчинив даний злочин будучи військовослужбовцем, перебував на службі в в/ч НОМЕР_1 з 14.05.2020 року за контрактом на посаді старшого навідника мінометного взводу до22.09.2020 року, коли був виключений із списків у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, постійного місця проживання не має, сирота, проживав з бабусею, де по місцю проживання характеризувався негативно, судимий за корисливі злочини, які вчинив на протязі 2019-2020 року, тобто до даного злочину, не працює, наразі перебуває під вартою в Запоріжському СІЗО у зв`язку з розглядом кримінального провадження відносно нього, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання ним своєї вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених санкцією ст.186 ч.2КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до ухвалення вироків 11.03.2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185,ч.1ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.03.2021 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на 1 рік;

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 року визначено остаточне покарання за кількома вироками в вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Однак наразі засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі, які слід відбувати реально то ст.70ч.4 КК України не застосовується і дані вироки повинні виконуватися самостійно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , який повністю визнаний обвинуваченим, про стягнення 1500 грн. матеріальної шкоди, яка складається з вартості викраденого мобільного телефону та 2000 грн. моральної шкоди, яка полягає в душевних переживаннях та хвилюваннях, пережитому стресі в результаті скоєного злочину відносно неї, суд вважає законним, обґрунтованим, таким, що підтверджується зібраними доказами по справі і тому підлягає задоволенню.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотання прокурором не подавалося.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення Харківським НДЕКЦ МВСУ судово-товарознавчої експертизи в сумі 653 грн.80 к. необхідно стягнути з ОСОБА_4 .

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Вироки від 11.03.2021 року Заводського районного суду м.Запоріжжя та від 11.03.2021 року Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України , ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 року, якою ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за кількома вироками в вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки- виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення даного вироку.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування час його перебування в СІЗО м.Запоріжжя з дня ухвалення вироку до дня набрання даним вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу- 653 грн. 80к.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1