Дата документу 30.08.2021 Справа № 331/4272/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4272/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/75/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 191 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Докучаєвська Волноваського району Донецької області, громадянка України, маюча вищу освіту, розлучена, не працююча, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та їй призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансово-економічною діяльністю у банківській сфері на строк 3 роки, з конфіскацією майна, яке належить їй на праві власності.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 48 660 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у відшкодування майнової шкоди 79 847,28 доларів США, що еквівалентно сумі 2 136 713 грн. 21 коп. за курсом НБУ станом на 8 квітня 2019 року, та 20 172 грн. 53 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за наступних обставин.

В період з 03.01.2006 року по 17.12.2013 року ОСОБА_7 займала керівні посади у Запорізьких (Шевченківському/Моторобудівельному та Театральному) відділеннях Запорізького регіонального управління «Приватбанку» (ідентифікаційний номер 14360570), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 (далі по тексту Банк), пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та зберіганням, обробкою, прийомом, видачею та перевозкою цінностей.

Так, 03.01.2006 року, на підставі наказу № 1 ОСОБА_7 прийнята на роботу на посаду економіста по цільовим та масовим платіжним картам Шевченківського відділення БАНКу. 24.06.2008 року, на підставі наказу № Э.ZP-ПП-2008-673, ОСОБА_7 призначена на посаду керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення БАНКу групи В - провідний фахівець з роздрібного обслуговування фізичних осіб. 18.03.2010 року, на підставі наказу № Э.ZP-ПП-2010-571, ОСОБА_7 призначена на посаду керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення БАНКу групи Г - провідний фахівець з продаж послуг клієнтам/менеджер керівник відділення. 16.11.2011 року на підставі наказу № Э.ZP-ПП-201-580, ОСОБА_7 призначена на посаду керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення БАНКу групи Б начальник відділення. 29.12.2011 року, на підставі наказу № Э.ZP-ПП-2010-662, ОСОБА_7 призначена на посаду керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення БАНКу групи В - головний фахівець з обслуговування клієнтів, управляючий відділенням головний менеджер з обслуговування клієнтів. 11.12.2012 року, на підставі наказу № Э.ZP-ПП-2012-1333, ОСОБА_7 призначена на посаду провідного фахівця з обслуговування клієнтів, провідного економіста Театрального відділення БАНКу.

На підставі договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03.01.2006 року та 06.04.2009 року ОСОБА_7 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй банком цінностей.

З метою виконання своїх функціональних обов`язків з 03.01.2006 року, Банк надав ОСОБА_7 доступ до програмних комплексів «Промінь», «Приват-48», «Біплан» та «Мультікаса» внутрішнього корпоративного сайту, з присвоєнням їй персонального логіну ZP290573BVV, а також можливість реєстрації у цих комплексах, шляхом введення унікального паролю, інформація про який була відома виключно ОСОБА_7 .

Так, в період з 22.12.2008 року по 17.09.2013 року ОСОБА_7 , за допомогою програми «Приват 48» оформила 21 договір на відкриття депозитних рахунків громадянці ОСОБА_10 .? згідно яких остання передала банку на зберігання грошові кошти - вклади у сумі 66483,44 доларів США та 20000 гривень, з метою нарахування відсотків по депозитних рахунках.

В цей же період часу, ОСОБА_7 , в силу виконання своїх службових обов`язків зрозуміла, що ОСОБА_10 тільки вносить грошові кошти на депозитні рахунки Банку, а нараховані відсотки не отримує. Маючи намір на заволодіння грошовими коштами Банку, які зберігались на депозитних рахунках ОСОБА_10 , ОСОБА_7 увійшла в довіру до останньої, зі згоди якої вона отримала для особистого користування кредитні карти на ім`я ОСОБА_10 .

Діючи шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_7 , під приводом видачі коштів ОСОБА_10 подавала заявки на видачу грошових коштів підпорядкованим їй операціоністам, які виконуючи розпорядження свого безпосереднього керівника, опрацьовували їх, в результаті чого ОСОБА_7 особисто отримувала в касі Банку грошові кошти, які ОСОБА_10 у подальшому не передавала. З метою маскування скоєного кримінального правопорушення, в більшості випадків, після отримання грошових коштів з депозитних рахунків ОСОБА_10 , в ці ж дні ОСОБА_7 зустрічалась у приміщенні Банку з останньою під приводом проведення звірки залишку грошових коштів на її депозитних рахунках. В деяких випадках, у якості документу, який підтверджує нарахування процентів по депозитним договорам, ОСОБА_7 давала на підпис ОСОБА_10 заяви на видачу готівки, які остання, повністю довіряючи ОСОБА_7 , підписувала не читаючи.

В період з 23.01.2009 року по 27.09.2013 року, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщеннях Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 81-А та Театрального відділення Банку, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 36, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , використовуючи реквізити ОСОБА_10 , відомі їй від останньої, а також за допомогою кредитних карток ОСОБА_10 входила під своїм персональним логіном до вищезазначених програмних комплексів, в яких подавала заявку на видачу клієнту ОСОБА_10 грошових коштів. В результаті обробки заявок операціоністами, ОСОБА_7 отримувала під приводом передачі для клієнта ОСОБА_10 в касі вищезазначених відділень Банку та Банкоматах Банку, розташованих на території м. Запоріжжя грошові кошти, нараховані їй у якості процентів та суми депозитних вкладів за депозитними договорами ОСОБА_10 .

Так, 22.12.2008 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN4929 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 3000 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_1 , розірваний достроково 02.06.2010 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . В період з 23.01.2009 року по 02.06.2010 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 23.01.2009 року на суму 28.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 215,60 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.02.2009 року на суму 30.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 231,00 гривня;

- заявою на видачу готівки від 23.03.2009 року на суму 28.18 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 216,98 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.04.2009 року на суму 31.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 238,70 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.05.2009 року на суму 30.69 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.61 гривень складає 236,31 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.06.2009 року на суму 31.59 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 251,45 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.08.2009 року на суму 30.82 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.68 гривень складає 236,69 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.08.2009 року на суму 32.10 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 254,55 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.09.2009 року на суму 32.35 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 258,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.10.2009 року на суму 31.56 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 252,48 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 32.86 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 262,22 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 32.05 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 255,11 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 33.12 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 264,96 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 33.12 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 264,62 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 28.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 223,72 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 32.6 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 258,19 гривень;

- заявою на видачу готівки від 02.06.2010 року на суму 3027.06 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 23974,31 гривень,

а всього, на загальну суму 27895,69 гривень.

Далі, 22.12.2008 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN4990 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 3000 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_2 , розірваний достроково 16.07.2010 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 23.01.2009 року по 21.07.2010 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 23.01.2009 року на суму 28.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 215,60 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.02.2009 року на суму 30.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 231,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.03.2009 року на суму 28.18 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 216,98 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.04.09 на суму 31.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.7 гривень складає 238,70 гривень;

- заявою на видачу готівки від 27.05.2009 року на суму 30.69 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.61 гривень складає 233,55 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.06.2009 року на суму 31.59 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.61 гривень складає 240,39 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.08.2009 року на суму 30.82 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.68 гривень складає 236,69 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.08.2009 року на суму 32.10 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 254,55 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.09.2009 року на суму 32.35 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 258,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.10.2009 року на суму 31.56 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 252,48 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 32.86 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 262,22 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 32.05 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 255,11 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 33.12 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 262,31 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 33.12 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 264,62 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 28.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 221,76 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 32.60 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 258,19 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 51.36 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 405,74 гривень;

- заявою на видачу готівки від 16.07.2010 року на суму 1500 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 11850,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 21.07.2010 року на суму 1502.56 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.89 гривень складає 11855,19 гривень,

а всього на загальну суму 28013,88 гривень.

Далі, 20.05.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN6340 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 3462,75 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_3 , розірваний достроково 18.06.2010 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 23.06.2009 року по 01.07.2010 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 23.06.2009 року на суму 32.35 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 255,56 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.08.2009 року на суму 34.15 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 269,78 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.08.2009 року на суму 35.58 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.94 гривень складає 282,50 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.09.2009 року на суму 35.87 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 286,96 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.10.2009 року на суму 35.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 280,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 36.46 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 290,95 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 35.57 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 283,13 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 37.05 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 296,40 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 37.35 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 298,42 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 32.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 253,44 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 37.13 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 294,06 гривень;

- заявою на видачу готівки від 18.06.2010 року на суму 396.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 3132,36 гривень;

- заявою на видачу готівки від 21.06.2010 року на суму 600.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 4746,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 21.06.2010 року на суму 400 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 3164,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.06.2010 року на суму 1100.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 8701,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 1000.42 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 7903,31 гривень,

а всього на загальну суму 30737,87 гривень.

Далі, 20.05.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN6276 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 20613,12 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_4 , розірваний достроково 28.07.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 23.06.2009 року по 29.07.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 23.06.2009 року на суму 192.57 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.61 гривень складає 1465,45 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.08.2009 року на суму 203.30 доларів США , що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.68 гривень складає 1561,34 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.08.2009 року на суму 211.83 доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 1679,81 гривень;

- заявою на видачу готівки від 24.09.2009 року на суму 213.58 доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 1708,64 гривень;

- заявою на видачу готівки від 23.10.2009 року на суму 208.39 доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 1667,12 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 217.08 доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 1732,29 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 211.77 доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 1685,68 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 220.58, доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 1764,64 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 222.33 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 1776,41 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 194.00, доларів США що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 1536,48 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 217.57 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 1723,15 гривень;

- заявою на видачу готівки від 17.06.2010 року на суму 177.89 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 1407,10 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 175.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 1382,50 гривень;

- заявою на видачу готівки від 02.09.2010 року на суму 309.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.88 гривень складає 2434,92 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2010 року на суму 390.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 3092,70 гривень;

- заявою на видачу готівки від 31.12.2010 року на суму 127.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 1010,92 гривень;

- заявою на видачу готівки від 03.03.2011 року на суму 260.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 2061,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.04.2011 року на суму 120.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 955,20 гривень;

- заявою на видачу готівки від 06.05.2011 року на суму 124.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 987,04 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.06.2011 року на суму 240.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 1912,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 29.07.2011 року на суму 20737.78 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 165280,10 гривень;

а всього на загальну суму 198826,09 гривень.

Далі, 12.06.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN4498 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого внесла 4030 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_5 , сторнований в цей же день операціоністом ОСОБА_7 . Грошові кошти видані із каси касиром ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 12.06.2009 року ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 4030 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.62 гривень складає 30708,60 гривень, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості сторнованого вкладу останньої без документального оформлення.

Далі, 06.07.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN3832 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 11000 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_6 , розірваний достроково 09.03.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б301344) заступник керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку ОСОБА_12 11.03.2011 року, ОСОБА_7 перерахувала з особового рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_6 грошові кошти Банку у сумі 7000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 55510 гривень на відкритий нею ж, без відома ОСОБА_10 , особовий рахунок № НОМЕР_7 (вклад НОМЕР_8 ), розірваний достроково 05.07.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 10.08.2009 року по 18.08.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особових рахунків ОСОБА_10 № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 10.08.2009 року на суму 107.43 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.70 гривень складає 827,21 гривень;

- заявою на видачу готівки від 14.09.2009 року на суму 112.10 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 896,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 13.10.2009 року на суму 109.39 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 875,12 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 113.97 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 909,48 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 111.20 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7,97 гривень складає 886,26 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 115.84 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 926,72 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 116.78 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 933,07 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 106.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 839,52 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 114.29 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 905,17 гривень;

- заявою на видачу готівки від 14.05.2010 року на суму 93.12 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 737,51 гривень;

- заявою на видачу готівки від 17.06.2010 року на суму 97.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.91 гривень складає 767,27 гривень;

- заявою на видачу готівки від 02.09.2010 року на суму 165.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.88 гривень складає 1300,20 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2010 року на суму 200 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 1586,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 31.12.2010 року на суму 80.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 636,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 03.03.2011 року на суму 140.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 1110,20 гривень;

- заявою на видачу готівки від 12.03.2011 року на суму 999.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 7922,07 гривень;

- заявою на видачу готівки від 15.03.2011 року на суму 300 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 2379,90 гривень;

- заявою на видачу готівки від 18.03.2011 року на суму 500.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.94 гривень складає 3970,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 22.03.2011 року на суму 266.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.94 гривень складає 2112,04 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.03.2011 року на суму 300.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.95 гривень складає 2385,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.04.2011 року на суму 1000.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 7960,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 04.04.2011 року на суму 700.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 5572,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 06.05.2011 року на суму 47.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 374,12 гривень;

- заявою на видачу готівки від 25.06.2011 року на суму 90.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 717,30 гривень;

- заявою на видачу готівки від 05.07.2011 року на суму 1000.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 7990,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 13.07.2011 року на суму 800.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 6376,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.07.2011 року на суму 1500.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 11955,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 18.08.2011 року на суму 3585.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.97 гривень складає 28572,45 гривень,

а всього на загальну суму 102403,21 гривень.

Далі, 20.05.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN3051 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 1261,57 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_9 , розірваний достроково 22.04.2010 року. Заявку на розірвання подала ОСОБА_7 з персонального комп`ютера операціоніста ОСОБА_13 (БНОМЕР_10 ), опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 14.09.2009 року по 22.04.2010 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/ Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 14.09.2009 року на суму 12.32 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 98,43 гривень;

- заявою на видачу готівки від 13.10.2009 року на суму 12.44 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 99,52 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 12.96 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 103,42 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 12.65 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 100,69 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 13.17 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 105,36 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 13.28 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 106,10 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 12.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 95,04 гривень;

- заявою на видачу готівки від 22.04.2010 року на суму 1275 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 10098,00 гривень,

а всього на загальну суму 10806,56 гривень.

Далі, 11.08.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN3030 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 2158 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_11 , розірваний достроково 14.12.2009 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 14.09.2009 року по 14.12.2009 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 14.09.2009 року на суму 21.08 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 166,95 гривень;

- заявою на видачу готівки від 13.10.2009 року на суму 21.29 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 168,61 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 22.18 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 175,66 гривень;

- заявою на видачу готівки від 14.12.2009 року на суму 2180.53 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 17269,79 гривень,

а всього на загальну суму 17781,01 гривень.

Далі, 27.10.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN0795 (Вклад «Стандарт»), на підставі якого вона внесла 2000 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_12 , розірваний достроково 21.07.2010 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) - ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 14.09.2009 року по 14.12.2009 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 30.11.2009 року на суму 19,53 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.98 гривень складає 155,84 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.12.2009 року на суму 19,72 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 156,97 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 20,55 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 164,40 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 38,00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 300,96 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 21,03 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 166,55 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 32,00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 252,80 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 2002 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.89 гривень складає 15795,78 гривень;

а всього на загальну суму 169993,30 гривень.

Далі, 14.12.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN0844, на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, терміном на 1 місяць під відсоткову ставку 11,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_13 , розірваний достроково 05.01.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б301344) заступник керівника Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку ОСОБА_12 . Продовжуючи свій злочинний умисел, в період з 14.09.2009 року по 14.12.2009 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 28.01.2010 року на суму 9.76 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 8.00 гривень складає 78,08 гривень;

- заявою на видачу готівки від 26.02.2010 року на суму 10.19 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 81,41 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.03.2010 року на суму 9.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 71,28 гривень;

- заявою на видачу готівки від 30.04.2010 року на суму 10.21 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.92 гривень складає 80,86 гривень;

- заявою на видачу готівки від 01.07.2010 року на суму 16.45 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.90 гривень складає 129,95 гривень;

- заявою на видачу готівки від 05.01.2011 року на суму 1038.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 8262,48 гривень;

а всього на загальну суму 8704,06 гривень.

Далі, 28.12.2009 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN7212 (Вклад «Копилка на 6 міс»), на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, під відсоткову ставку 12,25% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_14 , який поповнювався відповідно до:

1. прибуткового ордеру SAMВА0128YO9FL.1 та заяви на переказ готівки від 28.01.2010 року на суму 545,03 доларів США;

2. прибуткового ордеру SAMВА0226SHQ4Q.1 та заяви на переказ готівки від 26.02.2010 року на суму 545,03 доларів США;

3. прибуткового ордеру SAMВА0330SF42J.1 та заяви на переказ готівки від 26.02.2010 року на суму 507,00 доларів США;

4. прибуткового ордеру SAMВА0602S88YF.1 та заяви на переказ готівки від 02.06.2010 року на суму 517,00 доларів США;

5. прибуткового ордеру SAMВА0602S895D.1 та заяви на переказ готівки від 02.06.2010 року на суму 263,88 доларів США;

6. прибуткового ордеру SAMВА0701S5U35.1 та заяви на переказ готівки від 01.07.2010 року на суму 520,00 доларів США.

28.06.2010 року на особовий рахунок № НОМЕР_14 нараховані відсотки у сумі 133,14 доларів США. Станом на 01.07.2010 року сума залишку грошових коштів по вкладу ОСОБА_10 склала 4031,08 доларів США. Вклад розірваний достроково 30.07.2010 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б301344) ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 30.07.2010 року ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих відсотків та самого вкладу останньої за заявою на видачу готівки від 30.07.2010 року на суму 4042.00 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.89 гривень складає 31891,38 гривень.

Далі, 09.02.2011 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN8413 (Вклад «Копилка на 12 міс»), на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, під відсоткову ставку 8,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_15 , який розірваний достроково 02.03.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (БНОМЕР_16 ) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б301344) ОСОБА_12 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 02.03.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої за заявою на видачу готівки від 02.03.2011 на суму 1000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.93 гривень складає 7930,00 гривень.

Далі, 11.03.2011 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN2745 (Вклад «Копилка на 6 міс»), на підставі якого вона внесла 15000 гривень, під відсоткову ставку 12,5% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_17 , який розірваний достроково 22.04.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (БНОМЕР_16 ) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, у період з 22.04.2011 року по 22.04.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 22.04.2011 року на суму 9999,00 гривень;

- заявою на видачу готівки від 22.04.2011 року на суму 5070,00 гривень,

а всього на загальну суму 15069 гривень.

Далі, 31.03.2011 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN5407 (Вклад «Копилка на 6 міс»), на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, під відсоткову ставку 7,75% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_18 , який розірваний достроково 15.04.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (БНОМЕР_16 ) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, у період з 15.04.2011 року по 28.04.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої за:

- заявою на видачу готівки від 15.04.2011 року на суму 400 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 3184 гривень;

- заявою на видачу готівки від 28.04.2011 року на суму 600 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.96 гривень складає 4776 гривень,

а всього на загальну суму 7960 гривень.

Далі, 22.08.2011 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN0152 (Вклад «Копилка на 12 міс»), на підставі якого вона внесла 5000 гривень, під відсоткову ставку 12,75% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_19 , який розірваний достроково 05.10.2011 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (БНОМЕР_16 ) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б339635) ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 05.10.2011 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Шевченківського/Моторобудівельного відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку, які були нею зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості нарахованих процентів та вкладу останньої за заявою на видачу готівки від 05.10.2011 року на суму 4000 гривень. Крім того, 09.03.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 1024 гривень, які вона перевела з вищезазначеного особового рахунку ОСОБА_10 на депозитну карту № НОМЕР_20 та, у подальшому, зняла через банкомат. Таким чином, в період з 05.10.2011 року по 09.03.2013 року ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами Банку на загальну суму 5024 гривень.

Далі, 16.08.2012 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN3729 (Вклад "Копилка на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 5958 доларів США, під відсоткову ставку 9,5% річних. Вклад прийнятий касиром Жуковського відділення Банку ОСОБА_14 , на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_21 , який сторнований ОСОБА_7 в цей же день. Продовжуючи свій злочинний умисел, у період 16.08.2012 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Жуковського відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої у сумі 5958 доларів США, що, у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень, складає 47604,42 гривень.

Далі, 05.10.2012 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN3689 (Вклад "Стандарт на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 500 доларів США, під відсоткову ставку 10% річних. Вклад прийнятий ОСОБА_7 , на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_22 , який сторнований ОСОБА_7 в цей же день. Продовжуючи свій злочинний умисел, у період 05.10.2012 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Жуковського відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 500 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 3995 гривень, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої.

Далі, 12.11.2012 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN5650 (Вклад "Стандарт на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 2000 доларів США, під відсоткову ставку 10% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_23 , який розірваний достроково 03.01.2013 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б) ОСОБА_15 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 03.01.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 1000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 7990 гривень, які вона перевела з вищезазначеного особового рахунку ОСОБА_10 на особовий рахунок № НОМЕР_24 , відкритий згідно договору SAMDN7980, в цей же день на ім`я ОСОБА_10 без її відома та достроково розірваний 02.02.2013 року. Крім того, 09.01.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 № НОМЕР_23 у якості вкладу останньої у сумі 985 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 7870,15 гривень. Таким чином, в період з 03.01.2013 року по 09.01.2013 року ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами Банку на загальну суму 15860,15 гривень.

Далі, 09.01.2013 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN5920 (Вклад "Стандарт на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 1500 доларів США, під відсоткову ставку 10% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_25 , який розірваний достроково 22.02.2013 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (БНОМЕР_16 ) - ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б) ОСОБА_16 . Продовжуючи свій злочинний умисел, у період з 22.02.2013 року по 28.02.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 1400 доларів США, які вона перевела з особового рахунку № НОМЕР_25 на депозитну карту № НОМЕР_20 та у подальшому зняла через банкомат 22.02.2013 року у сумі 1000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 7990 гривень та 28.02.2013 року у сумі 400 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 3196 гривень. Таким чином, в період з 22.02.2013 року по 28.02.2013 року ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами Банку на загальну суму 11186 гривень.

Далі, 01.07.2013 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN4888 (Вклад "Стандарт на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, під відсоткову ставку 9,25% річних. Вклад прийнятий ОСОБА_7 , на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_26 , який сторнований ОСОБА_7 в цей же день. Продовжуючи свій злочинний умисел, у період 01.07.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 1000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 7990 гривень, які були їй зняті з особового рахунку ОСОБА_10 у якості вкладу останньої.

Далі, 17.09.2013 року з ОСОБА_10 був укладений договір SAMDN4438 (Вклад "Стандарт на 12 міс"), на підставі якого вона внесла 1000 доларів США, під відсоткову ставку 8% річних. Вклад внесений на відкритий клієнтові особовий рахунок № НОМЕР_27 , який розірваний достроково 20.09.2013 року. Заявку на розірвання подала операціоніст (Б265110) ОСОБА_7 , опрацювала заявку операціоніст (Б) ОСОБА_16 . Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.09.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Театрального відділення Банку, зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами Банку у сумі 1000 доларів США, що у перерахуванні по курсу Національного Банку України 1 долар = 7.99 гривень складає 7990 гривень, які вона перевела з вищезазначеного особового рахунку ОСОБА_10 на депозитну карту НОМЕР_28 та у подальшому зняла через банкомат.

Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами банку ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 635376,22 гривень, чим спричинила ПАТ КБ «Приватбанк» матеріальну шкоду, яка більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і являється особливо великим розміром.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку із порушенням судом процесуального закону, внаслідок чого висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах провадження, що, у свою чергу, потягло неправильне застосування матеріального права.

Вказує, що стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження заявлялось клопотання про тимчасовий доступ до відомостей ПАТ КБ «Приватбанк» щодо нормативного обґрунтування процедури валідації, її змісту, та відомостей щодо порушень цієї процедури з боку ОСОБА_7 (оскільки на адвокатський запит ця інформація не надана), однак суд дане клопотання залишив без задоволення, хоча саме ці відомості є найважливішими для оцінки показань свідка ОСОБА_10 .

Також вважає пред`явлення фото для впізнання та заяви про видачу готівки, які в подальшому стали предметом експертного дослідження, недопустимими доказами, оскільки вони отримані в порядку, не передбаченому процесуальним законом (зазначені докази були зібрані працівниками служби безпеки банку, а не уповноваженою кримінальним процесуальним законом особою слідчим або процесуальним керівником, шляхом проведення процесуальних дій).

Також зазначає, що відповідно до матеріалів розслідування служби безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк», заяв ОСОБА_10 про розірвання депозитних договорів в архіві банку не знайдено.

Крім того, було досліджено лише примірники депозитних договорів ОСОБА_10 , які видано нею добровільно, тобто її примірники. Однак, примірники депозитних договорів банку (на яких вкладник засвідчує підписом отримання вкладу) не досліджено.

При цьому, відомості про дисциплінарні стягнення ОСОБА_7 за порушення касової дисципліни або ведення документів дня відсутні.

Відомості про те, що проводилися слідчі дії для виявлення примірників договорів банку, в реєстрі матеріалів досудового розслідування також відсутні.

Вказує, що досудове розслідування і обвинувачення повністю ґрунтується лише на матеріалах службового розслідування ПАТ КБ «ПриватБанк», а жодної слідчої або іншої процесуальної дії у банку або з матеріалами банку не проводилося.

Вважає протоколи оглядів інформації від операторів стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ЗАТ «Київстар» про телефонне спілкування ОСОБА_7 недопустимими доказами, оскільки ці дії є різновидом втручання у приватне спілкування та можуть проводитися виключно на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду. Натомість, відповідно до відомостей реєстру матеріалів досудового розслідування до апеляційного суду з клопотаннями ніхто не звертався та відповідних ухвал слідчі судді апеляційного суду не виносили.

В якості доказів суд послався також на велику кількість документів, які досліджені в копіях (із вироку неможливо зрозуміти, в результаті яких саме процесуальних дій вони потрапили в розпорядження сторони обвинувачення): накази про прийняття на роботу, переведення на інші посади, звільнення, трудового договору, договору про матеріальну відповідальність, накази про технологію укладання та розірвання депозитних договорів, валідації, посадової інструкції тощо. Всі ці документи мають безпосереднє відношення до предмету доказування, тобто мають бути належними доказами. Разом з тим, оригінали цих документів судом не досліджені, що ще раз свідчить про те, що обвинувачення спирається лише на матеріали службового розслідування банку.

Також апелянт не погоджується із рішенням слідчого від 09.06.2015 року про зміну процесуального статусу ОСОБА_10 з потерпілої на свідка. Вважає, що таке рішення взагалі не передбачено процесуальним законом та за своїм змістом суперечить вимогам ст.ст. 9, 55 КПК України. Таким чином, вважає показання ОСОБА_10 в якості свідка недопустимим доказом, оскільки такий доказ не було відкрито стороні захисту.

Вважає, що показання свідка ОСОБА_10 суперечать показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також іншим доказам, дослідженим судом (висновкам судово-почеркознавчої експертизи та судово-економічної експертизи).

Також звертає увагу на те, що заяві ОСОБА_10 до правоохоронних органів 04.04.2014 року передувало службове розслідування банку, однак ОСОБА_10 в заяві та у первинних показах слідство про це не повідомила. За таких обставин, вважає, що показання ОСОБА_10 як свідка є не лише недопустимими, а ще й недостовірними та неправдивими.

На думку захисника, навіть якщо припустити, що обвинувачена ОСОБА_7 дійсно протягом 2008-2013 років вчиняла ті дії, які викладені в обвинувальному акті, то її дії неможливо кваліфікувати за ст. 191 КК України, вони можуть бути кваліфіковані лише за ч. 2 ст. 190 КК України. Апелянт вважає, що для визнання обвинуваченої ОСОБА_7 винною у заволодінні саме майном банку шляхом зловживання службовим становищем необхідно надати докази того, що в 2008-2013 роках їй було ввірено розпорядження коштами, які перебувають на депозитних вкладах ОСОБА_10 , та її знання того, що в 2014 році банк добровільно, без звернення до суду, за простою заявою ОСОБА_10 відшкодує тій всі, нібито, завдані збитки. Без доказів цього, вважає, що можна вести розмову лише про привласнення коштів ОСОБА_10 шляхом зловживання її довірою, і лише за кожним депозитним договором окремо (оскільки неможливо наперед знати, скільки договорів та на яку суму вона укладе в майбутньому). Однак суд, без посилання на те, які саме докази висвітлюють спрямованість умислу обвинуваченої, обмежився констатацією загальної суми компенсації банку на користь ОСОБА_10 в якості кваліфікуючої ознаки особливо великий розмір, та фактом обіймання керівних посад у Моторобудівлельному та Театральному відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк». Проте, з 11.12.2012 року (як випливає із обвинувачення) ОСОБА_7 вже керівних посад не обіймала, працювала провідним економістом Театрального відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», а 16.08.2012 року та 05.10.2012 року, коли вона, нібито, вчиняла злочини, її робоче місце перебувало у Жуковському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», однак із вироку зрозуміти її посаду та обсяг повноважень неможливо. Посилання у вироку на договір про повну матеріальну відповідальність обвинуваченої, як на підставу кваліфікації саме за ст. 191 КК України, на думку захисника, є неприйнятним, оскільки за цим договором обвинувачена матеріально відповідає за майно відділення, тобто меблі, оргтехніку, канцтовари тощо. Матеріали провадження не містять жодного доказу того, що обвинуваченій були ввірені депозитні вклади клієнтів банку.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 .
Також просить повторно дослідити обставини кримінального провадження, пов`язані із розірванням депозитних договорів ПАТ КБ «ПриватБанк» та винести ухвалу, якою надати стороні захисту тимчасовий доступ до документів КБ «ПриватБанк», зокрема до таких відомостей та документів (з правом зняття копій): чи передбачав наказ голови правління «Приват Банк» № 910 від 13.11.2009 року обов`язкове фотографування клієнтів банку при проведенні операції по виданню клієнту готівкових коштів; в чому полягає процедура валідації фото, яким саме документом банку вона передбачена, та хто саме здійснював цю процедуру протягом 2006-2013 років; чи було зафіксовано протягом 2009-2013 років порушення вимог наказу голови правління «ПриватБанк» №910 від 13.11.2009 року в Шевченківському/Моторобудівельному та Театральному відділеннях Запорізького РУ «ПриватБанк», якщо так, то коли саме, які саме та які заходи вжиті для усунення порушень; наказу голови правління «ПриватБанк» №910 від 13.11.2009 року; документів, які регламентують процедуру валідації; документів щодо порушень вимог наказу голови правління «ПриватБанк» №910 від 13.11.2009 року в Шевченківському/Моторобудівельному та Театральному відділеннях Запорізького РУ «ПриватБанк» протягом 2006-2013 років.
Вислухавши позицію обвинуваченої та її захисника з приводу заявленого клопотання, які його підтримали, представника потерпілого, який залишив вирішення цього питання на розсуд суду, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у відповідності до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2020 року у справі № 712/2341/15-к (провадження № 51-6364км19) зазначив, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. У частині 2 ст. 23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, що не були предметом безпосереднього дослідження суду. Але якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Враховуючи, що повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду, то відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

У даному кримінальному провадженні вказані у клопотанні захисником обвинуваченої обставини умов припинення та розірвання депозитних договорів ПАТ КБ «Приватбанк» щодо процедури валідації були досліджені судом першої інстанції, викладені у вироку та оцінені судом першої інстанції.
Фактів неповного або з порушеннями дослідження судом першої інстанції цих обставин кримінального провадження у клопотанні захисником обвинуваченої не наведено, і доводи клопотання фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо недоведеності вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Не підлягає задоволенню і клопотання захисника обвинуваченої про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2019 року було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання з тих підстав, що у матеріалах, наданих стороною обвинувачення в якості письмових доказів, вже наявні документи, які за своїм змістом є такими, що регламентують процедуру валідації клієнта, а також у вказаних документах наявний перелік відповідних наказів, на які посилався захисник (т. 6, а.с. 238-239).
З мотивами прийнятого рішення колегія суддів повністю погоджується та вважає їх обґрунтованими.
За таких обставин колегія суддів прийняла рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої, оскільки визначених у ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів адвокат ОСОБА_8 в обґрунтування клопотання не зазначив.
По суті доводів апеляційної скарги захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» незаконно отримав статус потерпілого, оскільки він сам вирішив відшкодувати збитки, що дає підстави для звернення з цивільним позовом, а не бути потерпілим у кримінальному провадженні. Крім того, покладені на депозит кошти належали клієнту, а не банку.
В судовому засіданні 3 серпня 2021 року обвинувачена ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу свого захисника без доповнень. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Прокурор також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав судове рішення законним, зазначив, що суд оцінив усі доводи як з приводу фото, так і з приводу тимчасового доступу до речей і документів, суд дослідив усі письмові докази та дав їм належну оцінку.

Після оголошення перерви у судовому засіданні 3 серпня 2021 року до 30 серпня 2021 року до вказаного судового засідання обвинувачена ОСОБА_7 не з`явилась, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, у зв`язку із чим, враховуючи думку захисника обвинуваченої, представника потерпілого та прокурора, які всі не заперечували проти продовження розгляду справи та проведення судових дебатів та завершення судового розгляду за відсутності обвинуваченої, а також враховуючи приписи ст. 405 КПК України та те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для продовження перерви по справи та можливість завершення судового розгляду за відсутності обвинуваченої. Також колегія суддів враховує, що виступ у судових дебатах та звернення до суду із останнім словом є виключно правом обвинуваченої, яким вона може скористуватись або ні на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинувачену та її захисника, представника потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, у суді першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що усі грошові кошти вона видала ОСОБА_10 особисто, остання постійно приходила до відділення та знімала відсотки за договорами у готівковій формі, часто приходила знімати гроші на власні потреби. Після завершення терміну дії договору ОСОБА_10 укладала нові договори, не знімаючи готівку, а лише проводила безготівкові операції з переведення грошей на інші нові рахунки. Іноді для зручності ОСОБА_10 вона могла особисто підійти до каси, підписати чек та передати гроші клієнту у руки, при цьому касир кожного разу бачила клієнта. Додатково повідомила, що розривати договори без клієнта фізично не можливо, оскільки у банку діяло привило двох рук та обов`язкова валідація фотокартки.
Таким чином, у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі сторона захисту повністю заперечувала факт того, що ОСОБА_7 умисно заволоділа чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, а позиція сторони захисту зводилась до того, що обвинувачена грошові кошти не привласнювала, а вкладник банку - свідок ОСОБА_10 надала неправдиві пояснення з метою отримати додатковий дохід та обмовити ОСОБА_7 .
Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо всі надані докази, прийшов до правильного висновку про неспроможність такої версії обвинуваченої та доведення в повному обсязі її вини саме в умисному заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Так, свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції показала, що всі депозитні договори вона відкривала у ОСОБА_7 . У 2014 року виявилось, що на рахунках грошей немає, але вона ніколи їх не знімала з депозитів, а тільки збільшувала суму, вносячи їх у касу. До цього моменту вона постійно проводила звірки у відділенні із ОСОБА_7 , яка запевняла, що усі гроші на рахунках. Під час спілкування з ОСОБА_7 остання зізналась, що це вона знімала грошові кошти з її депозитних вкладів та обіцяла усе повернути. Додатково пояснила, що вона жодного разу не розривала свої депозитні договори, відповідні заявки не підписувала, гроші не знімала. Вона лише приносила до каси банку гривні, які переводили у долари. Також вона ніколи не знімала відсотки за договорами. Одного разу їй терміново були потрібні гроші, вона зателефонувала ОСОБА_7 , та сказала, що можливо отримати готівку. Тоді вона приїхала до відділення, де ОСОБА_7 винесла їй у конверті потрібну суму коштів, при цьому вона ніякі документи не підписувала.
Свідок ОСОБА_22 у суді першої інстанції показала, що до неї звернулась ОСОБА_10 , яка не могла отримати свої грошові кошти з банкомату. Наступного дня ОСОБА_10 прийшла зі своїми примірниками депозитних договорів, перевіривши які, з`ясувалось, що договори розірвані, грошові кошти зняті. ОСОБА_10 запевняла, що гроші не знімала та не отримувала.
Свідок ОСОБА_23 у суді першої інстанції показала, що у ОСОБА_10 було відкрито багато депозитних договорів, вона часто приходила до відділення поповнювати власні депозитні договори. Спочатку підходила до ОСОБА_7 , яка виписувала або приходний або розхідний документ, потім ОСОБА_10 підходила до каси, вносила кошти, вона видавала відповідний чек, де розписувалась ОСОБА_10 . Іноді за ОСОБА_10 у чеку розписувалась сама ОСОБА_7 , а інколи траплялись ситуації, коли ОСОБА_10 у відділенні не було, але деякі операції проводились, оскільки вона діяла за вказівкою ОСОБА_7 . Також зазначила, що отримати гроші у разі розірвання депозитного договору можливо лише у касі банку.
Свідок ОСОБА_14 у суді першої інстанції показала, що за встановленими правилами, у разі зняття грошових коштів із рахунків або їх поповнення, спочатку працівником банку створюється приходний або розхідний документ, який разом із фотокарткою клієнта передається на касу, вона як касир звіряє ці документи, після цього приймає або видає готівку, а також чек, підтверджуючий проведення операції. 16 серпня 2012 року за даними бази банку були внесені грошові кошти від імені ОСОБА_10 однак у чеку стоїть не її підпис, чий саме, вона не знає. Далі у той же день ця операція буда сторнована.
Свідок ОСОБА_24 у суді першої інстанції показала, що до 2011 року процедура розірвання депозитних договорів складалась із подання клієнтом заяви на розірвання, після чого один працівник проводить операцію у програмі, а інший її підтверджує, пересвідчившись у тому, що клієнт перебуває у відділенні та його наміри є дійсними. Така операція мала назву «правило двох рук». Але вона розповсюджувалась лише на випадки зняття готівки більше 10000 грн. або 1000 доларів США. З 2011 року було запроваджено правило обов`язкової валідації клієнта за фотознімками, тобто працівник банку повинен був зробити фотокартку клієнта, який перебуває у відділенні, після чого його фотокартка звірялась із тою, що перебувала у базі банку представником Головного офісу, і тільки після цього операція з розірвання договору дозволялась.
Свідок ОСОБА_12 у суді першої інстанції показала, що ОСОБА_10 була клієнтом банку та обслуговувалась у ОСОБА_7 . Остання дуже привітно з нею спілкувалась та ставилась як до родича. Не пам`ятає ситуації, щоб ОСОБА_10 підходила до каси, її постійно обслуговувала тільки ОСОБА_7 . Додатково пояснила, що іноді ОСОБА_7 заходила до бази даних банку під її логіном та паролем, якщо вона відходила від робочого місця та не вимикала комп`ютер.
Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_15 показали, що за банківськими правилами розірвання договорів можливо лише з використанням «правила двох рух», коли дії одного операціоніста підтверджував інший, який повинен був пересвідчитися у присутності клієнта у відділенні та у його дійсних намірах. Пізніше адміністрацією було введена обов`язкова валідація фотокартки клієнта, яку проводив Головний офіс, якщо фотокартка не відповідала тій, яка була у базі банку, операція відхилялась та її проведення було неможливим. Крім того, відділення КБ «Приват банку» не працювали з центами, внесення такого виду грошей у касу було неможливо. Така операція проводилась лише у безготівковій формі під час переведення грошей між власними рахунками.
У суді першої інстанції також була допитана свідок ОСОБА_25 , показання якої, на думку колегії суддів, не містять інформації про обставини, які підлягають доказуванню, оскільки про обставини укладання депозитних договорів їх нічого не відомо.

Разом з тим, підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченої з боку свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції документами.

Також суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами інші докази, яким зробив обґрунтовану оцінку.

Так, оригіналами договорів про відкриття депозитних рахунків підтверджується факт того, що протягом 2008-2013 років ОСОБА_10 оформила у ПАТ КБ «Приватбанк» 21 депозитний договір на загальну суму 79847,28 доларів США та 20172,53 грн. (т. 2, а.с. 70-151).

З клієнтських виписок за договорами вбачається, що вони були складені ОСОБА_7 та видані на запит ОСОБА_10 під час проведення звірки по рахункам (т. 2, а.с. 3-16).

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 3 листопада 2014 року вбачається, що у приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк» були виявлені та вилучені виписки з депозитних рахунків ОСОБА_10 з рухом коштів, матеріали службового розслідування № ZAKL 2013|/1-7076355 від 19.12.2013 року, службова записка № Є. 16.27.0.0/3-451 від 05.09.2014 року із збереженими архівними фотознімками за видатковими касовими операціями з 21 депозитного договору ОСОБА_10 , документи щодо призначення та переведення на посади ОСОБА_7 , документи з приводу реорганізації банку (т. 2, а.с. 32-33).
Виписками по депозитним рахункам підтверджується рух коштів по ним, із зазначенням дати внесення грошових коштів до вкладів, нарахуванням відсотків по вкладам, видачі грошових коштів з вкладів із зазначення дати та суми кожної операції (т. 2, а.с. 35-62).
З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 1 липня 2014 року вбачається, що у приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк» були виявлені та вилучені копії договорів про відкриття 21 депозитного рахунку на загальну суму 79847,28 доларів США та 20172,53 грн., а також касові документи заявки на переказ готівки, заявки про видачу готівки, приходні та расходні талони (т. 2, а.с. 67-69).
З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 145 від 10 вересня 2014 року вбачається, що підпис від імені отримувача ОСОБА_10 у заяві на видачу готівки від 25.08.09 на суму 32.10 USD виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою. Встановити ким, ОСОБА_10 або іншою особою, виконаний підпис від імені платника ОСОБА_10 у заяві на переказ готівки від 20.05.09 на суму 3462,75 USD не виявилось можливим через неспівставність досліджуваного підпису зі зразками підпису ОСОБА_10 . Підпис від імені отримувача ОСОБА_10 у заяві на видачу готівки від 25.08.09 на суму 32.10 USD виконаний ОСОБА_7 з наслідуванням підпису ОСОБА_10 .. Підпис від імені платника ОСОБА_10 у заяві на переказ готівки від на суму 3462,75 USD виконаний ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 167-199).
З протоколу огляду від 8 червня 2015 року вбачається, що у депозитних договорах вказані номери телефонів не ОСОБА_10 , а інших осіб, зокрема знайомої ОСОБА_7 - ОСОБА_26 , чоловіка ОСОБА_7 - ОСОБА_27 та інших невідомих осіб (т. 3, а.с. 205-206).
З висновку експерта № 121 від 30 січня 2015 року вбачається, який саме розмір грошових коштів протягом періоду з 22 грудня 2008 року по 17 вересня 2013 року було розміщено вкладником ОСОБА_10 у ПАТ КБ «ПриватБанк», та який розмір коштів було списано за цей період з депозитних рахунків (т. 3, а.с. 236-263).
З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 2 квітня 2015 року, 24 березня 2015 року, 26 березня 2015 року, 1 квітня 2015 року та 27 травня 2015 року вбачається, що представник потерпілого ОСОБА_28 , свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 та ОСОБА_10 , серед пред`явлених фотознімків упізнавали ОСОБА_7 як співробітника ПАТ КБ «ПриватБанк» (т. 4 а.с. 2-251, т. 5 а.с. 1-49).

Копіями наказів № 1 від 3 січня 2006 року, № Э.ZP-ПП-2008-673 від 24 червня 2008 року, № Э.ZP-ПП-2010-571 від 18 березня 2010 року, № Э.ZP-ПП-2011-571 від 16 листопада 2011 року, № Э.ZP-ПП-2011-662 від 29 грудня 2011 року, № Э.ZP-ПП-2012-1333 від 11 грудня 2012 року, № Э.ZP-УВ-2013-550-п від 17 грудня 2013 року підтверджуються факти прийняття ОСОБА_7 на посаду в ПАТ КБ «ПриватБанк» її переведення на різні посади під час роботи в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також звільнення з посади (т. 5, а.с. 72, 75-87).
Судом першої інстанції також були досліджені інші документи.
Копія договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 884 від 03.01.2006 року та № 122 від 06.04.2009 року, укладеними між ОСОБА_7 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі директора Запорізького РУ ПриватБанка (т. 5, а.с. 89-92).
Копія наказу № СП-2008-540 від 15.05.2008 року з додатками, відповідно до якого в усіх відділеннях ПриватБанка з 16.05.2008 року в ПК Приват48 запроваджено технологію розірвання депозитних договорів з використанням «Правила двох рук», технологію «Активізації договорів при розірванні» та технологію «Контролю величини ліміту» (т. 5, а.с. 94-98).
Копія наказу № СП-2011-369 від 09.04.2011 року «Про зміну технології обслуговування вкладів фізичних осіб та ПП запровадження процедури обов`язкової валідації фотографії клієнта «Центром андеррайтингу роздрібних кредитних продуктів» з додатками, відповідно до якого в усіх відділеннях ПриватБанка при видачі грошових коштів з депозитного або поточного рахунку на суму більше 10000 (десяти тисяч) гривень, 1000 (однієї тисячі) доларів чи 1000 (однієї тисячі) євро, запроваджується технологія обов`язкової валідації фотографії клієнта (т. 5, а.с. 99-107).
Копія типової посадової інструкції касира-операціоніста, відповідно до якої керівник відділення ОСОБА_7 ознайомлена з основними вимогами, які пред`явлені до даної посади (т. 5, а.с. 109-115).
Копія наказу № СП-2007-445 від 13.11.2007 року «Про актуалізацію «Керівництва по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанка» (т. 5, а.с. 151-153).
Копія «Керівництва по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанка», затвердженого головою правління ПриватБанка 2007 року, яким встановлено порядок банківського обслуговування депозитних вкладів фізичних осіб, порядок відкриття та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в національній та іноземній валютах, порядок контролю роботи з депозитними вкладами та поточними рахунками фізичних осіб (т. 5 а.с. 154-250; т. 6 а.с. 1-46).
Положення за депозитними процедурами фізичних осіб, яке набрало чинності з липня 2013 року, яким регламентована процедура відкриття депозитних рахунків вкладникам та їх розірвання, роз`яснюється «правило двох рук», обов`язок отримання від клієнта письмової заяви для розірвання депозитної угоди, процедура обов`язкової валідації фотокартки клієнта за депозитами та інше (т. 6, а.с. 47-74).
Службова записка від 05.09.2014 року № Є. 16.27.0.0/3-451, на підставі якої службою безпеки ПАТ КБ «Приватбанк» були отримані видаткові касові ордери по всім операціям щодо видачі грошових коштів по депозитним рахункам ОСОБА_10 із фотокарткою особи, яка була сфотографована у момент проведення даної операції (фотокартка зберігалась у базі ПАТ КБ «Приватбанк»), у подальшому отримані фотокартки були пред`явлені для впізнання свідкам по справі згідно до протоколів впізнання (т. 6, а.с. 91-172).
Суд першої інстанції, вивчивши і дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що саме обвинувачена ОСОБА_7 заволоділа чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг про те, що визнаючи ОСОБА_7 винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд першої інстанції не врахував відсутність належних доказів на підтвердження її вини і не взяв до уваги докази її невинуватості.

Так, свідки надали суду повністю логічні та змістовні пояснення з приводу обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, їх показання повністю узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами.

Крім того, з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції вірно та об`єктивно оцінивши всі фактичні обставини, в тому числі і повідомлені стороною захисту, прийшов до висновку про неспроможність позиції захисту та зазначив підстави, з яких він приймає до уваги докази сторони обвинувачення та відкидає докази захисту.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу покладення в основу обвинувального вироку в якості доказів показань свідка ОСОБА_10 , які суперечать показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , то ці доводи також спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема технічними записами судових засідань та мотивувальною частиною вироку, з яких вбачається, що показання цих свідків викладені в обсязі, необхідному та достатньому для встановлення фактичних обставин вчиненого злочину, вони є логічними та послідовними, повністю узгоджуються між собою та іншими дослідженими судом доказами, і не узгоджуються щодо істотних обставин вчиненого злочину лише з показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 , які суд обґрунтовано оцінив критично, оскільки вони повністю суперечать показанням всіх інших свідків та дослідженим матеріалам провадження.

Так, свідок ОСОБА_10 категорично повідомила, що вона ніколи не знімала грошові кошти з депозитів, а тільки збільшувала суму, вносячи їх у касу.
Переконливих підстав для обмови свідком ОСОБА_10 обвинуваченої ОСОБА_7 стороною захисту не наведено. Між тим щодо істотних обставин кримінального провадження показання цього свідка повністю узгоджується, є логічними та послідовними, і на переконання колегії суддів, докладність змісту показань свідка, їх узгодженість в частині, що стосується істотних обставин події, а також відсутність у свідка підтверджених мотивів для обмови ОСОБА_7 повністю спростовує можливість неправдивості показань цього свідка.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про недопустимість протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками та заяв про видачу готівки, оскільки матеріали службової перевірки, за наслідками якої були отримані фотокартки осіб, що у подальшому були пред`явлені для впізнання свідкам по справі, були отримані слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 13 жовтня 2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів (т. 2, а.с. 30-31).
У подальшому свідкам по справі були пред`явлені для впізнання фотознімки, отримані під час службової перевірки, які на певних фотокартках впізнали ОСОБА_7 як особу, яка працювала у банку, що не оспорювали сторони у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції не може погодитись і з доводами апеляційної скарги з приводу того, що факт відсутності заяв ОСОБА_10 про розірвання депозитних договорів в архіві банку встановлений виключно матеріалами розслідування служби безпеки ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки вказаний факт був також встановлений під час досудового розслідування та повністю підтверджений свідком ОСОБА_10 , яка категорично повідомила, що не підписувала такі заяви та не мала наміру розривати договори депозиту.

Спростовані матеріалами кримінального провадження і доводи з приводу того, що судом було досліджено лише примірники депозитних договорів ОСОБА_10 , видані нею добровільно, а примірники, які знаходились у ПАТ КБ «Приватбанк» не досліджувались.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2014 року було надано тимчасовий доступ і дозвіл на вилучення в ПАТ КБ «Приватбанк» усіх документів за депозитними договорами, укладеними з клієнтом ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 64).
Зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 1 липня 2014 року вбачається, що саме з приміщення Запорізького регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» було вилучено депозитні договори, укладені з ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 67-69).
До того ж, всупереч доводів апеляційної скарги, відомості про проведення вказаної слідчої дії містяться у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме у п. 1 Розділу ІІ Реєстру «ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів» (т. 1, а.с. 26).
Не відповідають дійсності і доводи захисника обвинуваченої з приводу того, що досудове розслідування і обвинувачення повністю ґрунтується на матеріалах службового розслідування ПАТ КБ «Приватбанк», і жодної слідчої чи іншої процесуальної дії у банку або з матеріалами банку не проводилось.

Таке твердження захисника обвинуваченої повністю спростовується наявною у матеріалах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2014 року про тимчасовий доступ до речей і документів, якою надано дозвіл на вилучення у ПАТ КБ «Приватбанк» документів, що мали доказове значення по кримінальному провадженню № 0000153 (т. 2, а.с. 30-31).
Безпідставними, на переконання колегії суддів, є доводи апелянта і про те, що протоколи оглядів інформації від операторів стільникового зв`язку про телефонне спілкування ОСОБА_7 є недопустимими доказами, оскільки огляд проводився у відповідності до ухвал слідчого судді від 25 липня 2014 року та 3 березня 2015 року про тимчасовий доступ до речей і документів (т. 3, а.с. 207, 214, 224).

Крім того, слідчий звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із запитом про надання наказу № СП-2008-540 від 15.05.2008 року, наказу № СП-2011-369 від 09.04.2011 року, посадових інструкцій тощо, на що ПАТ КБ «Приватбанк» надав слідчому належним чином завірені копії запитуваних документів (т. 5, а.с. 93).

Таким чином доводи про те, що у якості доказів суд послався на неналежні докази, є нічім необґрунтованим твердженням.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що під час досудового розслідування було безпідставно змінено процесуальний статус ОСОБА_10 з потерпілої на свідка, оскільки зі змісту постанови слідчого від 9 червня 2015 року вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_10 її процесуальний статус було змінено у зв`язку з тим, що вона не має ніяких претензій до ПАТ КБ «Приватбанк», так як всі депозитні рахунки були відновлені (т. 2, а.с. 26-28).
Крім того, необхідність залучення ПАТ КБ «Приватбанк» в якості потерпілого була встановлена ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2014 року, якою зобов`язано слідчого залучити ПАТ КБ «Приватбанк» в якості потерпілого у кримінальному провадженні (т. 2, а.с. 29).

Доводи про те, що ОСОБА_7 не має дисциплінарних стягнень за порушення касової дисципліни або ведення документів, на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_7 жодним чином не впливають.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_7 не можна було кваліфікувати за ст. 191 КК України у зв`язку з відсутністю доказів того, що їй було ввірено розпорядження коштами, які перебувають на депозитних вкладах ОСОБА_10 , та що вона несла матеріальну відповідальність за свої дій, повністю спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, з яких вбачається, що вона була обізнана з технологією розірвання депозитних договорів з використанням «правила двох рук» та з технологією обов`язкової валідації фотографії клієнта, а також умисно обходила вказані технології з метою заволодіння чужим майном.

Крім того, відповідно до правил щодо укладення та розірвання депозитних договорів, з якими ОСОБА_7 була ознайомлена, у разі розірвання депозиту без дотримання відповідних правил, відповідальність за усі дії та усі пов`язані з такою операцією ризики несе операціоніст, який розривав депозит.

Підстави для кваліфікації, за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченої, дій ОСОБА_7 за ст. 190 КК України відсутні, оскілки ОСОБА_10 перебувала у договірних відносинах із банком, а не з обвинуваченою та грошові кошти, за укладеними депозитними договорами вкладнику ОСОБА_10 повинен був повертати саме банк, а не обвинувачена.

Інші доводи апеляційної скарги щодо наявності сумнівів з приводу доведеності вини ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються наведеними вище доказами.

Доводи обвинуваченої та її захисника про неповноту судового слідства, колегія суддів також вважає такими, що суперечать зібраним доказам, оскільки з матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання вбачається, що впродовж судового розгляду були допитані всі свідки, ретельно досліджені докази по справі, які підтверджують обставини справи та якими в повному обсязі доведено вину обвинуваченої.

Доводам обвинуваченої у вироку обґрунтовано наведено критичну оцінку, оскільки позиція захисту має на меті уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою можливо лише з призначенням їй покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансово-економічною діяльністю у банківській сфері на строк на 3 роки, з конфіскацією майна, яке належить їй на праві власності, і підстави для призначення їй більш м`якого покарання відсутні.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4