Справа № 191/4703/19
Провадження № 1-кп/191/411/19
У Х В А Л А
іменем України

09 вересня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0001058 від 24.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.04.1990 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 142 ч. З, 222 ч. 1, 42 КК України до 6 років позбавлення волі, додаткові заходи - конфіскація майна. Звільнений 04.05.1995 з Беленьковської ВК Запорізької області (№ 99) по відбуттю строку покарання;

24.04.1996 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, додаткові заходи - конфіскація майна. Звільнений 09.08.1997 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року;

11.12.2002 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно достроково 30.09.2005 року з Дніпропетровської ВК (№89) на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2005 року (за ст. 81 КК України), не відбутий строк 1 рік 3 місяці 23 дні;

16.05.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

30.06.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2008 року, до відбуття 4 років позбавлення волі. На підставі постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2011 року не відбутий строк 1 рік 10 місяців 4 дні замінено на обмеження волі (ст. 82 КК України). Звільнений умовно достроково 18.11.2011 року з Дніпропетровської ВК № 133 на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2011 року (ст. 81 КК України), не відбутий строк 1 рік 2 місяця 19 днів;

15.11.2013 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, ст. 311 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 74 КК України від покарання звільнений;

05.11.2018 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 360 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

На теперішній час утримується у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року відносно ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід до 06 червня 2021 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, змінивши запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , останній, може чинити тиск на свідків по справі.

Обвинувачений скаржився на стан здоров`я, просив змінити на домашній арешт, або обрати заставу.
Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили клопотання про обрання їх підзахисному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити. Оскільки прокурор запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належним чином не обґрунтував. Крім того стан здоров`я обвинуваченого значно погіршився, що підтверджується висновком із медичної картки амбулаторного хворого.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження по суті не завершений.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано об`єктивних даних на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , хоча раніше і судимий, але тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і суд виходить із того, що судовий розгляд продовжується тривалий час, а тому враховуючи розумні строки, стан здоров`я обвинуваченого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме змінити тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Пунктом 3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практикою Європейського суду з прав людини встановлено , що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
З рішення Європейського суду від 06.12.2007 по справі «Попков проти Росії» випливає, що підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Таким чином, суд вважає , що на даний час значно зменшилися ризики, які були застосовані судом при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи, що тяжкість покарання не може бути самостійною підставою для утримання особи під вартою, суд приходить до висновку про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт із забороною залишати постійне місце проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.
Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу -задовольнити.
Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

- не залишати місце постійного проживання, яке розташовано за адресою: : АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з території України.

Зазначені зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали, тобто до 09 листопада 2021 року.

Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченого може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з- під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1