Справа № 308/2109/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгород, кримінальне провадження, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002616 від 21 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2021 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, у кримінальному провадженні № 0000360 від 03.02.2019 року за ч. 1, 2 ст. 190 КК України, повторно, а саме 17.07.2019 року приблизно о 21 годині 30 хвилин перебуваючи в автомобілі служби «Таксі», який був припаркований біля магазину «Авоська», у м. Ужгороді, вул. Заньковецька. 48, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, звернувся до ОСОБА_6 , який довіряв ОСОБА_4 з проханням надати йому мобільний телефон марки «Apple» iPhone 7 Plus під приводом здійснити дзвінок та зловживаючи довірою потерпілого у спосіб недобросовісного використання особливих довірливих стосунків, які склалися між ним та власником майна, не маючи наміру його повертати, отримав такий телефон та запевнивши ОСОБА_6 у його поверненні відразу після здійснення дзвінка, коли потерпілий повернеться з магазину «Авоська», після здійснення покупо та не маючи на меті повернути телефон, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник та заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «Apple» iPhone 7 Plus вартістю 9098, 00 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 без визначення вартості, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, не повернувши потерпілому, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 9098, 00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, зокрема заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.

12 листопада 2021 року прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002616 відомості про яке внесено до ЄРДР від 21.08.2019року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України з одного боку та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості останнім .

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю беззастережно визнав винуватість в обсязі обвинувачення у кримінальному провадженні та сприяв досудовому слідству.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид та міора покарання, які до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_4 та прокурором .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та норми визначені ст. 472 КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_7 узгоджене в угоді вид та міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні не зявився, однак, надав до суду письмове клопотання в якому просить судові засідання у даному кримінальному провадженні проводити без його участі та не заперечує щодо укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 у нього немає.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином, який відноситься до категорії нетяжких.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості укладену від 12.11.2021року між обинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгорордської окружої прокуратри ОСОБА_3 та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто, не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді, зясувавши у обвинуваченого ОСОБА_4 чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, та заслухавши доводи учасників судового засідання а також роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 обмеження його права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК Україн,и кваліфікуючими ознаками якого є - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд враховує те,, що обвинувачений ОСОБА_4 є молодим за віком, не одружений, тимчасово ніде не працює.

Також суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що останній сприяв розкриттю кримінального правопорушення, негативних характеристик суду не надано.

З врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, відсутності претензій потерпілого ОСОБА_6 , дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання та про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання в угоді про визнання винуватості.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Кримінальними правопорушеннями заподіяно шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який скористався своїм правом на надання згоди для укладення угоди, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні судом не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 листопада 2021 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002616 від 21.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України з одного боку та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи Зкарпатським Науково-Дослідним Експертно-Криміналістичним центром за №11/833 від 21.11.2019 року у розмірі 628,04 (шістсот двадцять вісім грн. чотири коп.) грн. 04 коп.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1