В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород кримінальне провадження № 0000313 від 05.02.2017 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинуваченням ставиться у вину, що 05.02.2017 року, приблизно о 16.40 год. ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою спричинення смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, проник до квартири АДРЕСА_2 де в спальній кімнаті побачив громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця вказаної квартири, який спав на дивані і скориставшись тим, що останній спав і тому не помітив його, ОСОБА_7 пройшов в кухонне приміщення квартири, де з шухляди тумбочки взяв ніж та повернувся до кімнати де спав ОСОБА_10 і з метою спричинення смерті останньому, наніс йому удар ножем в область грудної клітини, після чого перевернув його на живіт і наніс ще три удари ножем в область спини, в результаті чого спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням серця, легені та печінки від яких останній помер на місці, після чого ніж викинув у мішок який знаходився у кімнаті біля шафи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В ході судового розгляду пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, щодо фактичних обставин справи державним обвинувачем не уточнювалося, а підтримувалося в обсязі обвинувального акту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 по суті пред`явленого йому обвинувачення вказав, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України він не визнає та пояснив, що 05.02.2017 року з ранку ідучи на роботу зустрівся з покійним ОСОБА_10 в кафе барі «Золота осінь» по вул. Грушевського в м. Ужгород, який випивав разом з ОСОБА_11 .. Підійшовши до них він замовив 50 гр. горілки і каву. ОСОБА_10 після взяв ще малу пляшку горілки, яку вони розпили. Потім, ще випили вино. Сергій Шендер спянів і падав, розбив собі губу і ніс. Він з ОСОБА_12 взяли під руки ОСОБА_10 і повели його додому. Двері на квартирі закривалися тільки на цвях. Він сам завів ОСОБА_10 до його хати і вклав його в ліжко, накрив ковдрою та вийшов. Після, вони разом з ОСОБА_13 зайшли рядом в АВС, випили двічі по 50 гр. горілки. Оскільки грошей більше не мали, вони шукали гроші, ходили на його роботу, але його роботодавець грошей йому не дав, а сказав щоб він ішов спати, тоді вони пішли до ринку «Білочка», де він у своєї знайомої на імя ОСОБА_14 позичив 300 грн., купив хліба і пішов додому. Повертаючись, біля свого будинку побачив працівників поліції, які його відразу арештували. Про смерть ОСОБА_15 , він дізнався тільки в міськвідділі від працівників поліції. Пред`явлене йому обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України вважає необгрунтованим, недоведеним та просить його виправдати.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, допитавши свідків обвинувачення, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 17,22,23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, колегія суддів прийшла до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України було вчинено ОСОБА_7 , зважаючи на наступне.
На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення надано, а судом досліджено наступні докази:

- протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 05.02.2017 року, яким зафіксовано перебування обвинуваченого ОСОБА_7 05.02.2017 року о 20.30 год. в стані алкогольного сп`яніння;

-протокол огляду місця події від 05.02.2017 року, яким підтверджується виявлення трупа громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_2 ;

-акт застосування службового собаки від 05.02.2017 року, яким зафіксовано кінцева точка сліду, ймовірного відходу злочинців АДРЕСА_3 ;

-протокол додаткового огляду місця події від 06.02.2017 року, яким зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 ножа, запаховий слід з руків`я ножа, недопалок цигарки;

-протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким зафіксовано добровільне надання для огляду та вилучення в ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області його особистих речей, в яких він був одягнутий;

-протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 викрутку металеву, куртку, ножі в кількості 6 шт.;

-протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким зафіксовано добровільне надання для огляду та вилучення в обвинуваченого ОСОБА_7 в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області його особистих речей, в яких він був одягнутий;

-протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким зафіксовано вилучення речей покійного ОСОБА_10 в приміщенні моргу (ЗОКЛ ім.. Новака);

-протокол огляду місця події від 09.02.2017 року, яким зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 наволочку та куртку чорного кольору;

-протокол огляду місця події від 09.02.2017 року, яким зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 сорочки, покривала, ножа;

-висновок експерта №3/50 від 07.03.2017 року, яким підтверджується, що вилучені в огляду місця події від 05.02.20017 року сліди папілярних ліній не належать обвинуваченому ОСОБА_7 ;

-висновок судово-медичного експерта № 61 від 24.03.2017 року, яким підтверджується наслідок настання смерті гр.. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок проникаючих колото різаних поранень грудної клітки, спини з пошкодженням діафрагми, правової легені, серця, селезінки, лівої нирки, що супроводжувалося масивною внутрішньою і зовнішньою крововтратою та привело до розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною його смерті;

-висновок судово-медичного експерта № 94 від 20.02.2017 року, яким підтверджується судово медичне обстеження, гр.. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено;

-висновок судово-медичного експерта №106 від 20.02.2017 року, яким підтверджується судово медичне обстеження, гр.. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено;

-висновок судово-медичного експерта №107 від 20.02.2017 року, яким підтверджується судово медичне обстеження, гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено;

-висновок експерта імунолога №139 від 03.03.2017 року, яким підтверджується, що виявлена на куртці потерпілого ОСОБА_10 , вилученої з місця події може походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 ;

-висновок експерта імунолога №120 від 28.02.2017 року, яким підтверджується, що виявлена кров у слідах на штанах може походити від людини з гупою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 ;

-висновок експерта імунолога № 119 від 28.02.2017 року, яким підтверджується, що виявлена кров у змивах з вхідних дверей, з дверної рами кухонної кімнати, з дверної рами спальної кімнати та з підлоги спальної кімнати може походити від людини з гупою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 ;

-висновок експерта імунолога №110 від 20.02.2017 року, яким підтверджується, що кров від трупа ОСОБА_10 та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 відноситься до групи крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В за ізосерологічною еритролцитарною системою АВО;

-висновок трасологічної експертизи №4/224 від 27.02.2017 року, яким підтверджується відсутність слідів на поверхні ножа вилученого 06.02.2017 року за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 ;

-висновок трасологічної експертизи №4/225 від 27.02.2017 року, яким підтверджується відсутність слідів на поверхні пляшки з під горілки «Воздух» вилученої 05.02.2017 року за фактом вбивства гр.. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 ;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/139 від 28.03.2017 року, яким підтверджується наявність епітеліальних клітин з ядрами чи кров на вилучених за місцем проживання ОСОБА_7 речах та добровільно наданого ОСОБА_7 одягу в якому він був одягнутий, а саме генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з поверхонь викрутки не встановлено, генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лицевої сторони нижніх третин рукавів та пол наданої на дослідження куртки темно коричневого кольору, та клітин у вирізках з виворітної сторони коміра куртки темно коричневого кольору, крові та клітин у слідах на накладці на комір, клітин у вирізках з штанів темно синього кольору, спортивної куртки, светра, куртки темно синього кольору, шапці збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові та клітин на куртці темно-коричневого кольору, накладці на комір, клітин на штанах темно-синього кольору, спортивній куртці, светрі, куртці синього кольору, шапці та зразка букального епітелію ОСОБА_7 складає 8,08, сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,24 секстильйонів осіб, генетичні ознаки крові та клітин у слідах на правій штанині темно-синіх штанів є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 і зразка букального епітелію ОСОБА_7 , генетичні ознаки крові та клітин у слідах на лівій штанині темно-синіх штанів є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 ;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/141 від 28.03.2017 року, яким підтверджується виявлення на вилучених в ході огляду місця події речей за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , а саме у слідах на наданій на дослідження наволочці (об`єкти № 1,2) та куртці (об`єкти № 3-7) виявлено кров людини, у вирізках з поверхонь навколо слідів крові на наволочці (об`єкти № 8,9) та куртці(об`єкти № 10-14) виявлено поодинокі епітеліальні клітини, генетичні ознаки яких не встановлені, генетичні ознаки крові у слідах на стороні "І" наволочки (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 та походять від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, походження виявленої крові (об`єкт № 1) від ОСОБА_10 та ОСОБА_17 виключається, генетичні ознаки крові у слідах на стороні "II" наволочки (об`єкт № 2) та куртці (об`єкти №№ 3-7) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на стороні "II" наволочки (об`єкт № 2), куртці (об`єкти №№ 3-7) та зразка букального епітелію ОСОБА_7 складає 8,07 х 10'22, сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,23 секстильйонів осіб;

-висновок комплексної дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи №10/145 від 24.03.2017 року, яким підтверджується виявлення на вилучених в ході огляду місця події речей за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , а саме у змивах з наданої на дослідження пляшки (об`єкти №№ 1,2) виявлено поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки клітин у змивах з поверхонь горловини та корка пляшки (об`єкт № 1) є змішаними, походять від трьох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 , зразків букального епітелію ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_19 та зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , генетичні ознаки клітин у змивах з зовнішніх поверхонь пляшки (об`єкт №2) є змішаними, походять від трьох чи більше осіб, і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, та не придатні для порівняльних досліджень за недомінуючими ДНК-профілями, серед змішаних генетичних ознак клітин у змивах з зовнішніх поверхонь пляшки (об`єкт № 2) присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 , як домінуючі;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/143 від 22.03.2017 року, яким підтверджується вилученя від гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 зрізи нігтів з обох рук та від трупа ОСОБА_10 за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , а саме у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1,2), ОСОБА_16 (об`єкти №№ 3-6) та ОСОБА_12 (об`єкти №№ 7-10) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено, генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1,2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_16 (об`єкти №№ 3-6) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_16 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_12 (об`єкти №№ 7-10) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 ;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/142 від 22.03.2017 року, яким підтверджується виявлення на вилучених в ході огляду місця події речей за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , а саме у вирізках з фільтрів наданих на дослідження п`ятьох недопалків сигарет (об`єкти №№ 1-5) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки клітин у вирізках з фільтра недопалків сигарет "Саmel (об`єкт № 1) та "Маlrboro" (об`єкт № 4) не збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та походять від двох різних невстановлених осіб жіночої генетичної статі, походження виявлених клітин (об`єкти №№ 1,4) від ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 виключається, генетичні ознаки клітин у вирізках з фільтра недопалка сигарети "РS…» (об`єкт № 5) не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_10 ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 ;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/144 від 23.03.2017 року вилученя від гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 зрізи нігтів з обох рук, а також відібрання зразків букального епітелію та від трупа ОСОБА_10 за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 яким підтверджується, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин рук ОСОБА_10 (об`єкти №№ 1-9) виявлено кров людини та клітини, генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкти №№ 1-5) та лівої (об`єкти №№ 6,8,9) рук ОСОБА_10 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознака зразка крові ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , походження вказаних крові та клітин (об`єкти №№ 1-6,8,9) від ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 виключається, генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_10 (обєкт№ 7) є змішаними, містять генетичні ознаки двох і більше чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 , ОСОБА_19 ;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/138 від 21.03.2017 року, яким підтверджується, що генетичні ознаки крові і клітин у змивах з поверхонь руків`я ножа (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 3) і зразка букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 4) та не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_19 (об`єкт № 8) і зразків букального епітелію ОСОБА_16 (об`єкт № 5), ОСОБА_18 (об`єкт № 6), ОСОБА_12 (об`єкт № 7), генетичні ознаки крові і клітин у слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 3) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_19 (об`єкт № 8), зразків букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 4), ОСОБА_16 (об`єкт № 5), ОСОБА_18 (об`єкт № 6), ОСОБА_12 (об`єкт № 7), походження виявленої крові та клітин у слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) від ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 виключається;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/140 від 30.03.2017 року, яким підтверджується, що у слідах наданих на дослідження сорочці (об`єкти № 1,2) та покривалі (об`єкти № 3-7) виявлено поодинокі епітеліальні клітини, крові не виявлено, генетичні ознаки поодиноких клітин у слідах на сорочці (об`єкти № 1,2) та покривалі (об`єкти № 4,6,7) не встановлені, генетичні ознаки поодиноких клітин у слідах на покривалі (об`єкти № 3,5) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , походження від останнього виключається;

-висновок криміналістичної експертизи №23-мк від 07.04.2017 року, яким підтверджується, що тілесні ушкодження у вигляді колото різаних ран № 1,2,3 виявлені при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 1964 р.н. могли виникнути внаслідок дії клинка наданого на дослідження ножа, тілесні ушкодження у вигляді поверхневої колотої рани №6 могли виникнути внаслідок дії вістря стрижня наданої на дослідження викрутки;

-протокол обшуку від 06.02.2017 року, яким підтверджується, що в ході проведеного обшуку за адресою АДРЕСА_5 нічого не виявлено;

-протокол обшуку від 24.02.2017 року, яким підтверджується, що в ході проведеного обшуку в офісному приміщенні «Паладіум» за адресою м. Ужгород, вул. Грушевського, 23 нічого не виявлено.

-висновок судово-психіатричного експерта №59 від 20.04.2017 року, яким підтверджується, що ОСОБА_7 хронічним стійким психічним захворюванням не страждав і не страждає ним.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, наведених у обвинувальному акті, сторона обвинувачення посилається на покази потерпілого, свідків, які були безпосередньо допитані судом в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що 05.02.2017 року біля 07.00 год. вечора виявив в квартирі АДРЕСА_2 мертвого батька. Він був разом зі своєю дружиною ОСОБА_20 . Двері на квартирі закривались на цвях і не було світла. Викликали швидку та повідомили в поліцію. Підтвердив, що його батько та обвинувачений ОСОБА_7 між собою кумов`я, сусіди, часто випивали, останній після п`янки залишався ночувати у покійного ОСОБА_10 , конфлікту між ними не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_20 підтвердила, що 05.02.2017 року біля 07.00 год. вечора вона разом з потерпілим ОСОБА_16 виявили в квартирі АДРЕСА_2 мертвого батька чоловіка. Викликали швидку та повідомили в поліцію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_21 підтвердила покази обвинуваченого ОСОБА_7 , що 05.02.2017 року в першій половині дня обвинувачений ОСОБА_7 разом з покійним ОСОБА_10 та ще одним чоловіком випивали спиртне в кафе барі «Золота осінь» по вул. Грушевського, 27 в м. Ужгород. Вели дружню розмову, жодного конфлікту між ними не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_22 показала, що вона працювала в лютому 2017 року на посаді завідуючої магазину «Зіна», що розташований по вул. Грушевського, 25 в м. Ужгород і на вимогу працівників поліції видала відеозапис з камер спостереження. Більше їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_23 показала, що вона працювала 05 лютого 2017 року на посаді продавця магазину «Зіна», що розташований по вул. Грушевського, 25 в м. Ужгород. Цього ж дня, вечором обвинувачений ОСОБА_7 заходив до магазину та купив паштет. Поводив себе нормально.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 підтвердив, що 05.02.2017 року з ранку покійний ОСОБА_10 разом ще з одним чоловіком випивали спиртне в кафе барі «Золота осінь» по вул. Грушевського, 27 в м. Ужгород. Він також випив із ними по 75 гр. горілки, ОСОБА_10 ще йому пропонував випити стакан вина, але за ним приїхала машина і він поїхав. Вечером його затримали працівники поліції, від яких дізнався про смерть ОСОБА_10 .. Його затримали тому що він ранком був разом з покійним ОСОБА_10 ..

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_19 показав, що по даній події йому нічого не відомо.

Інших свідків, зазначених стороною обвинувачення, в судові засідання протягом строку розгляду кримінального провадження в межах розумного строку не забезпечено.

Таким чином, жодним із зазначених свідків не підтверджуються обставини, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_7 .

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України було вчинено ОСОБА_7 , зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до закону (ст.ст. 24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ст.. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Предмет доказування в конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа, оскільки кримінальні правопорушення різняться за об`єктом, об`єктивною та суб`єктивною сторонами, суб`єктом. Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) КК, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

Відповідно до положень ст.. 92 КПК України, у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

При оцінці представлених суду доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, положень КПК України, статей 84, 85, 86, 89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Так, ст.. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європеського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а ст. 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У ч. 2 ст. 8 КПК України визначено що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у ч. 5 ст. 9 КПК України наголошено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (справа «Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84).

Національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому («Аллан проти Сполученого Королівства», заява № 48539/99, рішення від 05 листопада 2002 року, § 42).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Суд зазначає, що він обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суд при розгляді кримінальних проваджень не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

У відповідності до вимог ст.. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд, поряд з іншим, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Тобто, сторона обвинувачення, поряд з іншими питаннями, повинна довести перед судом належними та допустимими доказами той факт, що мало місце діяння, зазначене у обвинуваченні, що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.

Досудове слідство у даному кримінальному провадженні було проведено за нормами чинного Кримінально процесуального кодексу України.

Як на докази винуватості ОСОБА_7 , зібрані в порядку чинного КПК України, сторона обвинувачення покликається на протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 05.02.2017 року, яким зафіксовано перебування обвинуваченого ОСОБА_7 05.02.2017 року о 20.30 год. під час його затримання в стані алкогольного сп`яніння, протокол огляду місця події від 05.02.2017 року, згідно якого виявлено труп громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_2 , оглянуто труп та виявлено і вилучено плями бурого кольору, схожі на кров та інші предмети, акт застосування службового собаки від 05.02.2017 року, яким зафіксовано кінцеву точку сліду, ймовірного відходу злочинців, а саме АДРЕСА_3 , протокол додаткового огляду місця події від 06.02.2017 року, яким фактично зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 ножа, запаховий слід з руків`я ножа, недопалок цигарки, протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким фактично зафіксовано добровільне надання для огляду та вилучення в гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області його особистих речей, в яких він був одягнутий, протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким фактично зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 викрутки металевої, куртки, ножі в кількості 6 шт., протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким фактично зафіксовано добровільне надання для огляду та вилучення в обвинуваченого ОСОБА_7 в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області його особистих речей, в яких він був одягнутий, протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, яким фактично зафіксовано вилучення речей покійного ОСОБА_10 в приміщенні моргу (ЗОКЛ ім.. Новака), протокол огляду місця події від 09.02.2017 року, яким фактично зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 наволочки та куртки чорного кольору, протокол огляду місця події від 09.02.2017 року, яким фактично зафіксовано вилучення з квартири АДРЕСА_2 сорочки, покривала, ножа, тобто згідно зазначених протоколів виявлено та вилучено речі та предмети, які можуть мати значення для кримінального провадження, однак вони не вказують на причетність до вчинення злочину обвинуваченого ОСОБА_7 .. Суд вважає, що результати цих слідчих дій ні прямо, ні опосередковано не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення вбивства ОСОБА_10 ..

Висновок експерта №3/50 від 07.03.2017 року підтверджує, що вилучені в огляду місця події від 05.02.20017 року за адресою АДРЕСА_4 сліди папілярних ліній рук та долоні на 6 відрізках скотч не належать обвинуваченому ОСОБА_7 , висновок судово-медичного експерта № 61 від 24.03.2017 року підтверджує настання смерті гр.. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок проникаючих колото різаних поранень грудної клітки, спини з пошкодженням діафрагми, правової легені, серця, селезінки, лівої нирки, що супроводжувалося масивною внутрішньою і зовнішньою крововтратою та привело до розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною його смерті є належним в розумінні ст.. 85 КПК України, оскільки доводить обставини, які підлягають встановленню в порядку ст.. 91 КПК України, однак не свідчить про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Висновок судово-медичного експерта № 94 від 20.02.2017 року підтверджує судово медичне обстеження, гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено, висновок судово-медичного експерта №106 від 20.02.2017 року підтверджує судово медичне обстеження, гр.. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено, висновок судово-медичного експерта №107 від 20.02.2017 року підтверджує судово медичне обстеження, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого на його тілі яких небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено. Результати цих слідчих дій не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення вбивства ОСОБА_10 ..

Висновок експерта імунолога №139 від 03.03.2017 року підтверджує, що виявлена на куртці потерпілого ОСОБА_10 , вилученої з місця події може походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 , висновок експерта імунолога №120 від 28.02.2017 року підтверджує, що виявлена кров у слідах на штанах може походити від людини з гупою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 , висновок експерта імунолога № 119 від 28.02.2017 року підтверджує, що виявлена кров у змивах з вхідних дверей, з дверної рами кухонної кімнати, з дверної рами спальної кімнати та з підлоги спальної кімнати може походити від людини з гупою крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 , висновок експерта імунолога №110 від 20.02.2017 року підтверджує, що кров від трупа ОСОБА_10 та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 відноситься до групи крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В за ізосерологічною еритролцитарною системою АВО. Вказані висновки прямо не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення вбивства ОСОБА_10 , оскільки кров від трупа ОСОБА_10 та громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_7 відноситься до однієї групи крові О з ізогемаглютинінами анти А та анти В за ізосерологічною еритролцитарною системою АВО.

Висновок комплексної дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи №10/145 від 24.03.2017 року підтверджує виявлення на вилучених в ході огляду місця події речей за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , а саме у змивах з наданої на дослідження пляшки (об`єкти №№ 1,2) виявлено поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки клітин у змивах з поверхонь горловини та корка пляшки (об`єкт № 1) є змішаними, походять від трьох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 , зразків букального епітелію ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_19 та зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , генетичні ознаки клітин у змивах з зовнішніх поверхонь пляшки (об`єкт №2) є змішаними, походять від трьох чи більше осіб, і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, та не придатні для порівняльних досліджень за недомінуючими ДНК-профілями, серед змішаних генетичних ознак клітин у змивах з зовнішніх поверхонь пляшки (об`єкт № 2) присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 , як домінуючі, тобто висновок не містить доказів на причетність до вчинення злочину обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/143 від 22.03.2017 року вилученя від гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 зрізи нігтів з обох рук та від трупа ОСОБА_10 за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 підтверджує, що у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1,2), ОСОБА_16 (об`єкти №№ 3-6) та ОСОБА_12 (об`єкти №№ 7-10) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено, генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1,2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_16 (об`єкти №№ 3-6) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_16 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_12 (об`єкти №№ 7-10) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/142 від 22.03.2017 року виявлення на вилучених в ході огляду місця події речей за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 підтверджує, що у вирізках з фільтрів наданих на дослідження п`ятьох недопалків сигарет (об`єкти №№ 1-5) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки клітин у вирізках з фільтра недопалків сигарет "Саmel (об`єкт № 1) та "Маlrboro" (об`єкт № 4) не збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та походять від двох різних невстановлених осіб жіночої генетичної статі, походження виявлених клітин (об`єкти №№ 1,4) від ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 виключається, генетичні ознаки клітин у вирізках з фільтра недопалка сигарети "РS…» (об`єкт № 5) не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_10 ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/144 від 23.03.2017 року вилученя від гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 зрізи нігтів з обох рук, а також відібрано зразки букального епітелію та від трупа ОСОБА_10 за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 підтверджує, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин рук ОСОБА_10 (об`єкти №№ 1-9) виявлено кров людини та клітини, генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкти №№ 1-5) та лівої (об`єкти №№ 6,8,9) рук ОСОБА_10 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_19 , зразків букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , походження вказаних крові та клітин (об`єкти №№ 1-6,8,9) від ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 виключається, генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_10 (обєкт№ 7) є змішаними, містять генетичні ознаки двох і більше чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/140 від 30.03.2017 року підтверджує, що у слідах наданих на дослідження сорочці (об`єкти № 1,2) та покривалі (об`єкти № 3-7), вилучених в ході додаткового огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 виявлено поодинокі епітеліальні клітини, крові не виявлено, генетичні ознаки поодиноких клітин у слідах на сорочці (об`єкти № 1,2) та покривалі (об`єкти № 4,6,7) не встановлені, генетичні ознаки поодиноких клітин у слідах на покривалі (об`єкти № 3,5) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , походження від останнього виключається, протокол обшуку від 06.02.2017 року підтверджує, що в ході проведеного обшуку за адресою АДРЕСА_5 нічого не виявлено, протоколом обшуку від 24.02.2017 року підтверджує, що в ході проведеного обшуку в офісному приміщенні «Паладіум» за адресою АДРЕСА_5 нічого не виявлено, висновок судово-психіатричного експерта №59 від 20.04.2017 року підтверджує, що ОСОБА_7 хронічним стійким психічним захворюванням не страждав і не страждає ним. Результати цих слідчих дій не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення вбивства ОСОБА_10 ..

Висновок трасологічної експертизи № 4/224 від 27.02.2017 року підтверджує відсутність слідів на поверхні ножа вилученого 06.02.2017 року за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , висновок трасологічної експертизи № 4/225 від 27.02.2017 року підтверджує відсутність слідів на поверхні пляшки з під горілки «Воздух» вилученої 05.02.2017 року за фактом вбивства гр. ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/139 від 28.03.2017 року на наявність епітеліальних клітин з ядрами чи крові на вилучених за місцем проживання ОСОБА_7 речах та добровільно наданого ОСОБА_7 одягу в якому він був одягнутий підтверджує, що генетичні ознаки клітин з ядрами у змивах з поверхонь викрутки не встановлено, генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лицевої сторони нижніх третин рукавів та пол наданої на дослідження куртки темно коричневого кольору, та клітин у вирізках з виворітної сторони коміра куртки темно коричневого кольору, крові та клітин у слідах на накладці на комір, клітин у вирізках з штанів темно синього кольору, спортивної куртки, светра, куртки темно синього кольору, шапці збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , походження виявленої крові та клітин (об`єкти № 1-5, 8-16) від ОСОБА_10 виключається, генетичні ознаки крові та клітин у слідах на правій штанині темно-синіх штанів є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 і зразка букального епітелію ОСОБА_7 , генетичні ознаки крові та клітин у слідах на лівій штанині темно-синіх штанів є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/141 від 28.03.2017 року на наявність епітеліальних клітин з ядрами чи крові на вилучених за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 АДРЕСА_4 речах підтверджує, що у слідах на наданій на дослідження наволочці (об`єкти № 1,2) та куртці (об`єкти № 3-7) виявлено кров людини, у вирізках з поверхонь навколо слідів крові на наволочці (об`єкти № 8,9) та куртці(об`єкти № 10-14) виявлено поодинокі епітеліальні клітини, генетичні ознаки яких не встановлені, генетичні ознаки крові у слідах на стороні "І" наволочки (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 та походять від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, походження виявленої крові (об`єкт № 1) від ОСОБА_10 та ОСОБА_17 виключається, генетичні ознаки крові у слідах на стороні "II" наволочки (об`єкт № 2) та куртці (об`єкти №№ 3-7) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , висновок молекулярно-генетичної експертизи №10/138 від 21.03.2017 року підтверджує, що генетичні ознаки крові і клітин у змивах з поверхонь руків`я ножа, вилученого в ході додаткового огляду місця події 06.02.2017 року за адресою АДРЕСА_4 (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 3) і зразка букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 4) та не присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_19 (об`єкт № 8) і зразків букального епітелію ОСОБА_16 (об`єкт № 5), ОСОБА_18 (об`єкт № 6), ОСОБА_12 (об`єкт № 7), генетичні ознаки крові і клітин у слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 3) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_19 (об`єкт № 8), зразків букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт № 4), ОСОБА_16 (об`єкт № 5), ОСОБА_18 (об`єкт № 6), ОСОБА_12 (об`єкт № 7), походження виявленої крові та клітин у слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) від ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 виключається.

Наявність сліда на правій штанині темно-синіх штанів належних ОСОБА_7 ознак зразка крові ОСОБА_10 , а також поодиноких клітин у слідах на стороні "II" наволочки та куртки, у змивах з поверхонь руків`я ножа, вилученого в ході додаткового огляду місця події 06.02.2017 року за адресою АДРЕСА_4 з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 не є прямим доказом винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки не узгоджується в сукупності з іншими зібраними по провадженню доказами, а тому колегією суддів ставиться під сумнів, оскільки кров належна потерпілому ОСОБА_10 могла появитися на штанах ОСОБА_7 під час його супроводження додому, як у свої показах вказував ОСОБА_7 , а саме, що 05.02.2017 року ОСОБА_10 після вживання спиртного падав, розбив собі губу та ніс, після чого він разом з ОСОБА_12 доставили його до місця проживання та поодинокі клітини у слідах на стороні "II" наволочки та куртки, у змивах з поверхонь руків`я ножа могли появитись через часте відвідування і проживання обвинуваченого ОСОБА_7 у покійного ОСОБА_10 , як у свої показах вказував потерпілий ОСОБА_16 , а саме, що його батько та ОСОБА_7 часто разом випивали та останній після чергової п`янки часто залишався ночувати у покійного ОСОБА_10 , а в решті не містять доказів на причетність до вчинення злочину обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Висновок криміналістичної експертизи №23-мк від 07.04.2017 року підтверджує, що тілесні ушкодження у вигляді колото різаних ран № 1,2,3 виявлені при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 1964 р.н. могли виникнути внаслідок дії клинка наданого на дослідження ножа, тілесні ушкодження у вигляді поверхневої колотої рани №6 могли виникнути внаслідок дії вістря стрижня наданої на дослідження викрутки, тобто з висновку вбачається, що експерт припускає, порівнюючи морфологічні особливості колото різаних ран № 1,2,3 виявлені при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 1964 р.н. можливості їх виникнення внаслідок дії клинка наданого на дослідження ножа.

Оцінюючи показання потерпілого, безпосередньо допитаного в судовому засіданні, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, потерпілий ОСОБА_16 дав показання, згідно яких обставини вчинення вбивства його батька йому невідомі, вказав, що 05.02.2017 року біля 07.00 год. вечора виявив в квартирі АДРЕСА_2 мертвого батька. Він був разом зі своєю дружиною ОСОБА_20 . Двері на квартирі закривались на цвях і не було світла. Викликали швидку та повідомили в поліцію. З обвинуваченим його батько часто разом випивали та ночували разом. Конфлікту між ними ніколи не було.

Аналізуючи покази потерпілого суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_16 не надав суду жодних показів, які б свідчили про вчинення обвинуваченим злочину. Потерпілий не вказав суду обставин, які би свідчили про вчинення злочину саме обвинуваченим. З показань потерпілого, навпаки, вбачається, що взаємовідносини між його батьком та обвинуваченим були в цілому нормальними, приятельськими, а не конфліктними.

Оцінюючи показання свідків, безпосередньо допитаних в судовому засіданні, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 листопада 2019 року у провадженні № 51-10195км18 (справа № 750/5745/15-к ) суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

До джерел доказів відносяться і показання у розумінні ст.. 95 КПК України, серед яких і показання свідка.

Для з`ясування достовірності показань свідка (ст.. 96 КПК України), сторони мають право ставити свідку запитання щодо можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка. Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_20 показала, що 05.02.2017 року біля 07.00 год. вечора вона разом з потерпілим ОСОБА_16 виявили в квартирі АДРЕСА_2 мертвого батька чоловіка. Викликали швидку та повідомили в поліцію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_21 підтвердила покази обвинуваченого ОСОБА_7 , що 05.02.2017 року в першій половині дня обвинувачений ОСОБА_7 разом з покійним ОСОБА_10 та ще одним чоловіком випивали спиртне в кафе барі «Золота осінь» по вул. Грушевського, 27 в м. Ужгород. Вели дружню розмову, жодного конфлікту між ними не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_22 показала, що вона працювала в лютому 2017 року на посаді завідуючої магазину «Зіна», що розташований по вул. Грушевського, 25 в м. Ужгород і на вимогу працівників поліції видала відеозапис з камер спостереження. Більше їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_23 показала, що вона працювала 05 лютого 2017 року на посаді продавця магазину «Зіна», що розташований по вул. Грушевського, 25 в м. Ужгород. Цього ж дня, вечором обвинувачений ОСОБА_7 заходив до магазину та купив паштет. Поводив себе нормально.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 підтвердив, що 05.02.2017 року з ранку покійний ОСОБА_10 разом ще з одним чоловіком випивали спиртне в кафе барі «Золота осінь» по вул. Грушевського, 27 в м. Ужгород. Він також випив із ними по 75 гр. горілки, ОСОБА_10 ще йому пропонував випити стакан вина, але за ним приїхала машина і він поїхав. Вечером його затримали працівники поліції, від яких дізнався про смерть ОСОБА_10 .. Його затримали тому що він ранком був разом з покійним ОСОБА_10 ..

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_19 показав, що по даній події йому нічого не відомо.

Оцінюючи показання свідків, надані в судовому засіданні, колегія суддів звертає увагу, що свідки не були очевидцями події, яка мала місце 05.02.2017 року, обставини злочину їм невідомі, жоден з вказаних свідків в судовому засіданні не ствердив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину.

Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , заявлені прокурором до виклику в судове засідання, не з`явилися та не були доставлені до суду, хоча неодноразово впродовж тривалого часу викликалися в судові засіданні та відносно яких судом неодноразово застосовувався примусовий привід.

Колегія суддів констатує, що суд вживав всіх заходів явки зазначених свідків в судові засідання, які просив прокурор.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття свідка в суд забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки свідка до суду. Неможливість забезпечити явку свідків в судові засідання протягом тривалого часу, колегія суддів вважає, що таким чином прокурор фактично відмовився від допиту таких і така відмова прийнята судом.

Слід вказати, що надані для дослідження в судовому засіданні докази не доводять і мотив вчинення злочину ОСОБА_7 , про який вказано у обвинувальному акті, так в судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами не доведено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник конфлікт, і ОСОБА_7 вчинив злочин на грунті раптово виниклих неприязних відносин.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальне правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_10 мало місце, але з урахуванням доказів, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_7 умисно вбив потерпілого ОСОБА_10 ..

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК Ураїни, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 (п. 18,19), при розгляді кримінальних справ має суворо додержуватись закріплений у ч. 1 ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Згідно з ч.3 зазначеної статті, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, судом ухвалюється виправдувальний вирок.

На підставі наведеного, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню через недоведеність його вини у вчиненні злочину, а особа, яка його вчинила, залишається не виявленою, кримінальне провадження та приєднані до неї речові докази після набрання вироком законної сили слід направити прокурору для вжиття заходів по встановленню особи, винної у вчиненні цього злочину та подальшої організації досудового розслідування.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на день постановлення вироку не обрано.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 60793,68 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 115 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 60793,68 грн. слід віднести на рахунок держави.

Кримінальне провадження та речові докази в кримінальному провадженні, а саме покривало та сорочку, куртку та наволочку, скляну пляшку, шкіряну куртку темно -коричневого кольору, дві куртки, штани, світр, шапку та пару чобіт, паперовий конверт, у якому знаходиться зразки крові ОСОБА_19 , паперовий конверт, у якому знаходиться зразки крові ОСОБА_10 , паперовий конверт, у якому знаходиться зразки букального епітелію ОСОБА_12 , паперовий конверт, у якому знаходиться зразки букального епітелію ОСОБА_16 , паперовий конверт, у якому знаходиться зразки букального епітелію ОСОБА_18 , паперовий конверт, у якому знаходиться зразки букального епітелію ОСОБА_7 , поліетиленовий пакет, у якому знаходиться змиви з вхідних дверей, з дверної рамки кухні, з дверної рами спальні та підлоги, куртку, джинси ОСОБА_16 , залишок недопалку сигарети, залишки чотирьох недопалків сигарет, зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , одну пару берців, запальничку, пачку з під сигарет, шапку, один запаховий слід, запальничку, запаховий слід, ключі із складним ножем, запаховий слід, руків`я від ножа, окуляри, паперовий конверт зі шістьма відрізками скотч, паперовий конверт зі дактилокартами гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_12 ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , які поміщено в три паперові конверти, шість предметів схожих на ніж; ніж, викрутку, які передані у камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП - слід повернути прокурору для вжиття заходів по встановленню особи.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3