Справа 288/136/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

03 лютого 2022 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2022, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Житомир, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000001 від 01.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 січня 2021 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 приїхав своїм автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2111», д.н.з. НОМЕР_1 до домогосподарства по АДРЕСА_1 , маючи на меті забрати додому свою співмешканку ОСОБА_8 . В подальшому, побачивши ОСОБА_8 , яка вийшла до воріт вказаного домоволодіння та перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливі небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, у вказаний час та місці ОСОБА_5 із силою схопив ОСОБА_8 спочатку за ліву, потім за праву руку та далі, стискуючи рукою за шию, повів до автомобіля, після чого спільно із потерпілою поїхав до місця свого місця проживання.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії у проміжок часу між 15 год. 40 хв. та 17 год. 15 хв. 31.12.2021 ОСОБА_5 після приїзду до місцясвого проживання по АДРЕСА_1 , завдав множинні удари ОСОБА_8 по різних частинах тіла, спричинивши тупу поєднану травму тіла.
Внаслідок вищевказаних злочинних умисних дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: саден (2-х) поперекової ділянки, синця лівого коліна, синця правого коліна, садна лівого передпліччя, синців (5-ти) та садна лівої кисті, синця правої бокової поверхні тулубу, крововиливу та садна верхньої губи, крововиливу та саден нижньої губи, синця правої щоки, синців (3-х) шиї, саден (3-х) в лобно скроневій ділянці зліва, саден (2-х) обличчя зліва, синця правої кисті, синця лівої гомілки, крововиливу в м`які тканини голови, крововиливу в м1які тканини шиї, крововиливів в корені легенів, крововиливу передньої черевної стінки, крововиливу в стінку шлунку, крововиливу в брижу та стінку сліпої кишки, крововиливу в серпоподібну зв`язку печінки, розриву печінки, гемоперитонеуму (кров в черевній порожнині), що ускладнилась розвитком гострої крововтрати, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно висновку експерта № 1 від 08.01.2022 смерть ОСОБА_8 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді розриву печінки, крововиливів у внутрішні органи, синців та саден тіла, що ускладнились розвитком гострої крововтрати.
Своїми діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
За вказаним фактом 1 січня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ч. 2 ст. 121 КК України.
У ході досудового розслідування 26 січня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Житомир, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:
протоколом огляду місця події від 31.12.2021, в ході якого оглянуто будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано сліди вчинення злочину та вилучено речові докази;
протоколом огляду трупа від 01.01.2022 в ході якого у приміщенні моргу КНП «Попільнянська лікарня» оглянуто труп та зафіксовано тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_8 і вилучено речові докази;
протоколом огляду місця події від 01.01.2022, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено ключ до замка;
протоколом огляду місця події від 05.01.2022, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено навісний замок;
висновком експерта № 1 від 08.01.2022, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді розриву печінки, крововиливів у внутрішні органи, синців та саден тіла, що ускладнились розвитком гострої крововтрати;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , яка вказала на всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення та пояснила, що 31.12.2021 біля 15 год. 45 хв. до неї зателефонувала ОСОБА_10 та попросила терміново забрати її маму ОСОБА_8 із с. Паволоч Попільнянської ОТГ Житомирського району Житомирської області, оскільки ОСОБА_5 може її вбити та по прибутті того ж числа біля 19 год. 20 хв. до місця проживання ОСОБА_8 , спільно із чоловіком ОСОБА_11 та сином ОСОБА_12 , вони виявили після відкриття будинку ОСОБА_5 в одній із кімнат труп ОСОБА_8 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 31.12.2021 біля 15 год. 41 хв. до неї зателефонувала ОСОБА_13 та сказала, щоб вони терміново їхали до с. Паволоч, оскільки ОСОБА_5 забрав ОСОБА_14 додому, спричиняв їй тілесні ушкодження та у такому стані як він був може її вбити;
протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав показання, аналогічні потерпілій ОСОБА_9 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_15 та проведеним за її участі слідчим експериментом, яка повідомила, що дійсно 31.12.2021 біля 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 силоміць вивів ОСОБА_8 , яка перебувала за місцем проживання свідка, посадив її до автомобіля та повіз у напрямку свого місця проживання;
проведеним за участю свідка ОСОБА_5 слідчим експериментом, який повідомив та на місці показав, яким саме чином він силоміць садив ОСОБА_8 у свій автомобіль поруч із домогосподарством ОСОБА_16 та в подальшому показав, яким саме чином він кинув її та ОСОБА_8 вдарилася об бильце ліжка;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який вказав, що ОСОБА_8 поруч із домогосподарством по АДРЕСА_1 схопила собаку, який раптово вибіг із автомобіля за ошийник, після чого собака різко шарпнув та ОСОБА_8 впала і вдарилася животом об камінець.
З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, крім того має слабкі соціальні зв`язки.
Також, ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, оскільки проживає із деякими свідками у одному населеному пункті.
Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 121 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки, саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладені обставини, начальник СВ просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Житомир, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрюваного та його захисника, які щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосування більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, доводи прокурора та слідчого СВ, які підтримали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до частини 2 статті 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною першою статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; - міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; - репутацію підозрюваного, обвинуваченого; - майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; - наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього
раніше; - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За умовами частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої та другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, стороною кримінального провадження не надано доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (пункт 3 частини першої статті 194 КПК України), слідчий суддя застосовує більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні та покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
За кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 121 КК України, за яким підозрюється ОСОБА_5 , передбачена максимальна міра покарання позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Пункт 3 частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином, судом враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має позитивну характеристику.
Також прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню та відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ливада проти України" від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (рішення у справі "Доронін проти України", "Осипенко проти України", "Харченко проти України").
Відповідно частини першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до частини 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про особу підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Керуючись статтями 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2022, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Житомир, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Датою закінчення дії ухвали є 02 квітня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали доручити начальнику Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1