УХВАЛА
Іменем України

30.11.2021 Справа №607/21917/21 Провадження № 1-кс/607/7127/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно непрацюючого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:
29.11.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав три згортки, а саме: згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло-зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою; згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою; згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, всередині яких містилась порошкоподібна речовина білого та сірого кольору, що містить в своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які ОСОБА_4 зберігав при собі з метою збуту.

02.09.2021 приблизно о 17 год. 00 хв. працівниками УБН в Тернопільській області ДБН НП України, які здійснювали відпрацювання оперативної зони обслуговування в м. Тернопіль, а саме на відстані приблизно 100 м від приміщення магазину «Квітоцент», що за адресою: вул. Текстильна, буд. 42, м. Тернопіль було виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі під час огляду місця події, проведеного 02.09.2021 з 20 год. 08 хв. до 20 год. 32 хв., ОСОБА_4 добровільно видав три згортки, а саме: згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло-зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, всередині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,6819 грама; згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, всередині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,2952 грама; згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, всередині якого містилась порошкоподібна речовина сірого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,7668 грама, які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин та які ОСОБА_4 зберігав при собі з метою збуту.

Згідно зі ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних засобів, обіг якого заборонено.

02.09.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.09.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2021, а також визначена застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн.

29.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 03.12.2021.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021 до трьох місяців.

29.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021 до п`яти місяців, тобто до 03.02.2022.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 04.09.2021, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що у поданому клопотанні помилково вказано, що заставу слід визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Просив визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір був встановлений в ухвалі слідчого судді від 04.09.2021.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження відносно нього дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02.09.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2021 у межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.09.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2021, а також визначена застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн. При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

29.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Строк дії даної ухвали закінчується 03.12.2021.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021 продовжено до трьох місяців.

29.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021 до п`яти місяців, тобто до 03.02.2022.

Так, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи огляду місця події від 02.09.2021 та від 22.09.2021; протоколи допиту свідка ОСОБА_7 від 03.09.2021; протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 03.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2021; висновки експертів за результатами судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-21/9050-НЗПРАП від 03.09.2021; № СЕ-19/120-21/9217-НЗПРАП від 11.10.2021; № СЕ-19/120-21/9227-НЗПРАП від 29.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2021.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи та його соціальні зв`язки не є міцними. При цьому доводи підозрюваного, що він неофіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу, не підтверджені жодними належними доказами. Вказане у сукупності дає підстави вважати, що останній з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився та продовжує існувати. Так, слідчий суддя враховує те, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , вчинялося ним з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_4 і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою особистого збагачення. При цьому слідчий суддя також враховує той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2021, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що дає підстави продовжити строк запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено експертам Тернопільського НДЕКЦ МВС України, а також виконати інші слідчі та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Так, ОСОБА_4 не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Крім цього, і сам підозрюваний не заявляв про необхідність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу та не заперечував проти задоволення цього клопотання.

Також слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги, що у підозрюваного слабкі соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_4 неодружений та жодні особи на його утриманні не перебувають, а також відсутність у нього офіційного місця роботи та відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО. Відтак слідчий суддя доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений в межах досудового розслідування на запропонований прокурором строк на 60 днів. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так, ухвалою слідчого судді від 04.09.2021 ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн. При цьому ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29.10.2021 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак розмір застави залишено без змін. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , його матеріальний стан, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.
При цьому такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити повністю.

Продовжити на 60 (шістдесят) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021.

Встановити строк дії ухвали до 28.01.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1