Справа № 632/135/22
провадження № 1-кс/632/10/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 26.01.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилов Тацинського району Ростовської області, громадянина України, росіянина, не одруженого, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 10.09.1997 Первомайським районним судом Харківської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.03.2004 Первомайським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 10.02.2009 Первомайським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.04.2013 Первомайським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України; 10.11.2014 Первомайським районним судом Харківської області за ст.ст. 395, 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 25.03.2014 Ленінським районним м.Харкова за ст.ст. 263 ч. 1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 22.03.2017 Первомайським районним судом Харківської області за ст. 125 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт; 06.06.2017 Червонозаводським районним м.Харкова за ст.ст. 187 ч. 1, 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.11.2017 Новгород-Волинським міським судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2021 з Темнівської ВК (№100) по відбуттю строку покарання, офіційно не зареєстрований, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28 січня 2022 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000025 від 26.01.2022, правова кваліфікація визначена за ч. 1 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 26.01.2022, близько 0230 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 знаходився поблизу вул.Перемоги, яка розташована в м.Первомайський Харківської області, де побачив раніше йому незнайомого чоловіка - ОСОБА_7 , який йшов в напрямку вул. Хлібної в м.Первомайський Харківської області.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел на вчинення нападу на ОСОБА_7 , поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я останнього, з метою заволодіння його майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_7 зі спини, з метою подолання волі останнього до супротиву, почав наносити останньому удари ножем, який тримав в правій руці, спочатку в область шиї, а потім грудної клітини ліворуч, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини ліворуч, черевної стінки, обличчя.

У свою чергу, ОСОБА_7 , відчувши вищевказані удари, почав чинити опір ОСОБА_5 , що виразилося у поваленні останнього на землю та в нанесенні йому удару кулаком в обличчя.

Під час вищевказаний дій у ОСОБА_7 з кишені куртки на землю випав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi».

Побачивши вказаний мобільний телефон на землі ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 перестав наносити йому удари, підвівся, та усвідомлюючи, що потерпілий зайнятий зупиненням кровотечі з шиї, підняв з землі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», належний останньому, поклав його до кишені своєї куртки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України - напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

26.01.2022 о 14.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст.208 КПК України.

В той же день ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Відтак, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення злочину і його вина підтверджується певними зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладене слідчим та додав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Є ряд певних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість вчиненого, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши клопотання та додані письмові докази, слідчий суддя доходить подальшого висновку.

Про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, 26.01.2022 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_5 .

Допитаний в той же день підозрюваний, щодо обставин вчинення зазначеного злочину, вину визнав, підтвердивши викладене у повідомленні про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.01.2022 в ході якого встановлено, що неподалік вул. Перемоги в м.Первомайський Харківської області виявлено та вилучено сліди бурого кольору зовні схожі на кров; протоколом огляду місця події від 26.01.2022 вході якого біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено наступні предмети: ніж розкладний зі слідами крові, чорну шкіряну сумку зі слідами крові, в якій були: годинник чоловічий, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», шкіряні рукавички, зв`язка ключів, щіпці для нігтів, зарядний пристрій, які належать ОСОБА_5 , шкіряну чоловічу куртку зі слідами крові, яка належить ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.01.2022, який показав, що 26.01.2022, близько 0130 години, він йшов зі сторони залізничної станції «Лихачове» в м.Первомайський Харківської області до себе до дому за адресою: АДРЕСА_2 , де поблизу вул. Перемоги вказаного населеного пункту на нього здійснив напад невідомий чоловік спричинивши йому тілесні ушкодження та заволодів його мобільний телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А»; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.01.2022, яка показала, що проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , який 26.01.2022, близько 0200 години, прийшов додому за адресою: АДРЕСА_2 , з тілесними ушкодженнями у виді колото різаних ран шиї та тулуба зліва та пояснив, що відносно нього неподалік вул.Перемоги м.Первомайський вчинив напад невідомий чоловік та заволодів його мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А»; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2022, де потерпілий ОСОБА_7 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_5 як особу, яка відносно нього вчинила напад та за допомогою розкладного ножа та спричинила йому тілесні ушкодження і заволоділа його мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А»; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.01.2022, який показав, що дійсно з метою заволодіти майном вчинив напад на раніше йому не знайомого ОСОБА_9 де за допомогою розкладного ножа спричинив йому тілесні ушкодження та заволодів його мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А», довідкою лікаря КНП «Первомайська ЦРЛ», витягом з ЄРДР.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 26.01.2022 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за № 20000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний просив, якщо є можливість, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання брата.
Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, просила про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд також переконався, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Окрім цього, суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він, не має місця реєстрації та постійного місця проживання, зокрема, не одружений, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 23.07.2021, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПКє дійсними.

Відтак, суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_5 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати.

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання підозрюваного та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме - цілодобовий домашній арешт, суд залишає без задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 183 ч.4 КПК України, суд, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, наявності ризиків, репутації останнього, розмір застави не визначає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою відраховувати з 1400 години 26.01.2022.

Термін дії ухвали закінчується 26 березня 2022 року.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування альтернативного запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:ОСОБА_1