Справа № 472/119/21
Провадження №1-кп/472/39/21
УХВАЛА
про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження
08 грудня 2021 року смт. Веселинове
Миколаївської област
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, громадянки України, освіта незакінчена вища, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка проходить військову службу на посаді стрільця взводу охорони 2-ї роти військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
На підставі вказаного наказу державним реєстратором Комунального підприємства "Миколаївський обласний центр реєстрації" Кумарівської сільської ради Миколаївської області ОСОБА_9 06.02.2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_8 на вказану земельну ділянку.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2019 року №93, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , вказана земельна ділянка ОСОБА_8 продана ОСОБА_11 .
26.08.2019 року дана земельна ділянка ОСОБА_8 була продана ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу №291 від 26.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_13 .
При цьому, ОСОБА_8 , подаючи заяву начальнику Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області 26.02.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га ріллі за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка знаходиться на території Веселинівського району Миколаївської області, умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом обману, вказала, що право на безоплатну приватизацію по вищевказаному цільовому призначенню не використала.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) є кримінальним проступком.
Прокурор ОСОБА_7 вважає за можливе задовольнити вказане клопотання, оскільки після вчинення кримінального правопорушення в 2019 році обвинувачена ОСОБА_8 змінила умови своєї життєдіяльності, вступила на контрактну військову службу, нових кримінальних правопорушень не вчиняла.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) підтримала своє клопотання, і просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Крім того, суду показала, що вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає повністю, щиро кається в скоєному, зробила для себе позитивні висновки. Дійсно показала суду, що на час подання заяви до ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою 26.02.2019 року та про його затвердження 01.04.2019 року вже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.
Представник потерпілого Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області в судове засідання не прибув, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином. 01.04.2021 року подав письмові пояснення, в яких не заперечує щодо закриття кримінального провадження за клопотанням обвинуваченої.
Заслухавши та врахувавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, та докази, надані обвинуваченою, суд дійшов наступного висновку.
Крім визнання вини, винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №64263872 (т.1 а.с. 160-161), відповідно до якої відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Веселинівського районного суду від 03.11.2020 року, яке набрало законної сили 15.12.2020 року.
- Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2021 року, відповідно до якої рішення суду повністю виконане і земельна ділянка повернута у власність держави (т.1 а.с. 162).
Тобто, судом встановлено, що діяння, яке поставлено обвинуваченій ОСОБА_8 за провину: вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення і вина ОСОБА_8 у вчиненні такого діяння підтверджується показами самої обвинуваченої, а також зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_8 діяння, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.
При вирішенні питання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження суд виходить з наступного.
Обвинувачена ОСОБА_8 просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обставновки та закрити кримінальне провадження.
Підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності обґрунтовує тим, що вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, оскільки на підставі рішення суду земельна ділянка повернута у власність держави, а обстановка навколо неї змінилась таким чином, що вона перестала бути суспільно небезпечною, оскільки вона повністю визнає свою вину, щиро кається і активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, змінила свої умови життєдіяльності, які позитивно і суттєво вплинули на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь в майбутньому. Крім того, вона є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, заміжня, виховує малолітню дитину, за рішенням суду являється опікуном неповнолітньої дитини, являється військовослужбовцем Збройних сил України і за місцем служби характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою в/ч НОМЕР_1 , з 23.04.2016 року має статус учасника бойових дій, після вчинення кримінального правопорушення до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.
Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК України.
Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.
У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 48 КК України підстав, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи переконався, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005р., звільнення від кримінальної відповідальності заст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин.
Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового кримінального правопорушення.
Згідно з правовою позицією, відображеною в Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 р. (справа № 613/1202/17), необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.
При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.
Варто наголосити на тому, що посилання обвинуваченої на те, що в результаті виконання рішення суду і повернення у власність держави земельної ділянки, вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, є безпідставним, оскільки під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного кримінального правопорушення, а й подібних йому діянь, а тому вказане твердження обвинуваченої як на підставу звільнення від кримінальної відповідальності суд відкидає і не враховує при прийнятті рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Натомість, суд знаходить обгрунтованою вказану в клопотанні обвинуваченою іншу самостійну підставу для звільнення її від кримінальної відповідальності, - зміна обстановки, внаслідок якої особа ( ОСОБА_8 ) перестала бути суспільно небезпечною.
З досліджених матеріалів справи судом встановлено що після вчинення кримінального правопорушення в 2019 році, обвинувачена ОСОБА_8 11.05.2021 року уклала контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, що підтверджується копією контракту (т.1 а.с. 92-93), що вказує на зміну обстановки після вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до службової характеристики т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с 94) від 09.06.2021 року ОСОБА_8 за час проходження служби зарекомендувала себе дисциплінованим військовослужбовцем, характеризується позитивно. До виконання своїх службових обов`язків відноситься добре. ОСОБА_8 комунікабельна, врівноважена та тактовний військовослужбовець. Бере активну участь у суспільному житті військової частини.
Крім того, кримінальний проступок обвинувачена вчинила в лютому 2019 року, і на момент розгляду справи в суді (08.12.2021 року) минуло вже майже два роки, та обвинувачена за цей період не вчинила нового кримінального правопорушення, що підтверджується довідкою ГУ НП в Миколаївській області (т.1 а.с. 163), що також свідчить про те, що вона перестала бути суспільно небезпечною і про маловірогідність можливості вчинення нею в подальшому нового кримінального правопорушення.
Вищевикладене свідчить про те, що обстановка навколо обвинуваченої ОСОБА_8 після вчинення нею кримінального правопорушення в 2019 році змінилась, обвинувачена ОСОБА_8 змінила свої умови життєдіяльності, які позитивно і суттєво вплинули на неї та свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальних правопорушень в майбутньому, тобто обвинувачена перестала бути суспільно небезпечною.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинене нею кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, обвинувачена повністю визнала свою провину та щиро розкаялась, тісно співпрацювала з органом досудового слідства та сприяла розкриттю кримінального правопорушення.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, і її слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, а провадження відносно неї - закрити.
Крім того, судом встановлено, що процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369 - 372 КПК України, суд-
Клопотання ОСОБА_8 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, - задовольнити.
ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 48 КК України в зв`язку зі зміною обстановки.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1