справа № 626/2852/21
провадження № 1-кп/631/134/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , яка здійснює кримінальне провадження одноособово, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та відповідно до положень частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року під № 0000240, щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Першотравенськ Дніпровської області, громадянки України, зі середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційного працевлаштування не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року під № 0000240, щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України за встановлених досудовим розслідуванням обставинами.

Так, ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальний проступок, який відноситься до кримінальних правопорушень, що полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжки).

07 серпня 2021 року близько 20 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась в салоні автомобіля ОСОБА_4 , марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був розташований на березі ставка поблизу вулиці Шкільної в селі Старовірівка Красноградського (колишнього Нововодолазького) району Харківської області. Перебуваючи у салоні вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 помітила барсетку, що належала ОСОБА_4 , та знаходилась між двома передніми сидіннями, й вцей час у неї виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 , а саме: трьома купюрами номіналом по 100 доларів США, які перебували у барсетці.

Після цього, через деякий час ОСОБА_3 покинула місце скоєння проступку, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь та розпорядилася ними за власним розсудом, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 8079 гривень 00 копійок.

Таким чином, з`ясовано, що своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення проступок, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному проваджені надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 зазначеного кодифікованого закону України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до проступків.

Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, він до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додає їх відповідні письмові заяви та матеріали досудового розслідування (частини 1 та 2 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України).

Так, до обвинувального акту долуч ено письмову заяву підозрюваної ОСОБА_3 , складену 07 жовтня 2021 року в присутності захисника ОСОБА_5 , яка діє на підставі ордеру серії ХВ № 000230 від 07 жовтня 2021 року, в якій ОСОБА_3 зазначає про беззаперечне визнання нею своєї винуватості у вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві підозрювана зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Із наданих матеріалів кримінального провадження, суд також переконався, що 07 жовтня 2021 року потерпілий ОСОБА_4 надав прокуророві Красноградської окружної прокуратури Харківської області письмову заяву, відповідно до якої надав згоду на розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року під № 0000240 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, в порядку спрощеного провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченою надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, вона правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, враховуючи заяву потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти такого розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до приписів частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Вивчивши зміст обвинувального акта із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року під № 0000240, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованому їй кримінального проступку. Дії обвинуваченої відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у зв`язку із чим обвинувачена підлягає кримінальному покаранню.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України та санкції частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а також особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченою вчинене кримінальне правопорушення, яке кримінальним законом вважається проступком.

Вивчаючи особу винної шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 має середню освіту, не працює, одружена, виховує трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За даними наявної документації має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідністю не відноситься, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність. Відповідно до довідки характеристики, наданої за підписом секретаря Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області ОСОБА_9 від 06 жовтня 2021 року за № 1626, ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрацію, де характеризується задовільно, мешкає разом із чоловіком та дітьми. За наявною в матеріалах справи документацією ОСОБА_3 в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судима.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття.

Обставиною, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання ОСОБА_3 судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до приписів статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до проступків, особу винної, яка не намагалася уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і усвідомила негативні наслідки своєї поведінки, в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судима, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції засудженої від суспільства та поміщення її на певний строк до кримінально-виконавчої установи, тобто без відбування покарання, а тому їй необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою остання обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки остання не працевлаштована, постійного джерела доходу не має, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду. Також не має підстав для призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту або обмеження волі, оскільки обвинувачена виховує трьох малолітніх дітей, двом з яких не має шести років.

Саме призначення покарання у вигляді громадських робіт, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Призначаючи покарання судом також враховані приписи статті 8 Конституції України, якими визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до положень статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 56, 65 67 та частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а також статтями 31, 100, 118, 122, частиною 1 статті 126, статтями 291, 293, 302, 349, 368 371, 373 376, 381, 382, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому їй обвинуваченні, передбаченому частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити їй по даній нормі закону покарання у виді громадських робіт на строк дев`яносто годин.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1