№ 207/4054/18
№ 1-кп/207/41/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на 2 місяці, а точніше на 60 днів, так як перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інший злочин, не з`являтись за викликом суду, та враховуючи те, що кримінальне провадження не розглянуте в повному обсязі, тому обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків, що призведе до затягування судового розгляду.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Обвинувачений та захисник покладалися на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як з`ясовано у судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 було продовжено до 11.03.2022 року включно.

Суд враховує, ризик можливого впливу з боку обвинуваченого на потерпілих, свідків, вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, не працює, раніше судимий. Тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає задоволенню повністю.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 29.04.2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України до 29 квітня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1