Справа № 346/4604/21
Провадження № 11-кп/4808/100/22
Категорія ч.1 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, з середньою освітою, не заміжньої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої, громадянки України,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
за участю:
захисника ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначено їй покарання штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
2. Зміст апеляційної скарги обвинуваченого:
- не оспорюючи доведеність вини, правильності кваліфікації дій вважає вирок таким, що підлягає скасування в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, при цьому судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність;
- обвинувачена щиро розкаялась, сприяла досудовому розслідуванню та не затягувала судовий розгляд, примирилась з потерпілою, остання жодних претензій не має, цивільний позов не заявлявся;
- судом зовсім не взято до уваги, що обвинувачена раніш не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності;
- на утриманні в обвинуваченої двоє дітей (2017 та 2018 років народження), яких остання виховує сама;
- обвинувачена опікується непрацездатними батьками;
- виключно позитивно ОСОБА_7 характеризується за місцем проживання та місцем реєстрації;
- сума штрафу для обвинуваченої є не підйомною;
- вона дійсно жаліє про вчинене і готова понести покарання, зокрема у вільний від роботи чи навчання час виконувати безоплатно суспільно корисні роботи, тобто відбути покарання у виді громадських робіт;
- апелянт вважає за можливе призначити їй покарання за ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин, а в решті вирок залишити без змін.
3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.
Згідно даних вироку, обвинувачена вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.
10 серпня 2021 року близько 17 год. 25 хв. в АДРЕСА_2 , поруч із Коломийським некомерційним підприємством Коломийської міської ради «Коломийський міський центр медико-санітарної допомоги», обвинувачена з хуліганських спонукань вчинила конфлікт із ОСОБА_10 . В ході конфлікту, маючи намір самоутвердитися за рахунок іншої особи, використовуючи короткочасну суперечку, як малозначимий привід, перебуваючи у громадському місці, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, схопила потерпілу за шию та здавлюючи її нанесла один удар в ділянку голови. Вказаними діями обвинувачена спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на ділянці шиї, передньої поверхні грудної клітки, правої та лівої китиць, синця в ділянці лівого плеча.
Суд першої інстанції визнав за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, без проведення судового розгляду (ч. 2 ст. 381 КПК України) та без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким (обвинуваченою та потерпілою) не оспорювалися (ч. 3 ст. 349 КПК України).
4. Правові позиції сторін.
Сторона захисту просила застосувати положення ст. 69 КК та призначити ОСОБА_7 громадські роботи або штраф нижче від найнижчої межі.

Прокурор не заперечувала проти призначення штрафу нижче від найнижчої межі, враховуючи конкретні обставини даної справи.

5. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
5.1. Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційну скаргу суд переглядає тільки щодо можливості застосування приписів ч. 1 ст. 69 КК України і пом`якшення покарання.
5.2. Підстави для пом`якшення покарання.
Учинене ОСОБА_7 є кримінальним проступком.
Зі слів обвинуваченої, обвинувачена з потерпілою примирились, остання жодних претензій не має.
Матеріалами провадження підтверджено: цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, заяв і клопотань до суду від потерпілої не надходило.
До обвинувального акту додано заяву потерпілої ОСОБА_10 щодо її згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.п. 99 т.1).
Третє. Суд першої інстанції вірно констатував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій: щире каяття (а.п. 100 т. 1 Заява щодо визнання винуватості), активне сприяння розкриттю проступку (матеріали провадження), перше притягнення до кримінальної відповідальності (а.п. 93 т. 1 Обвинувальний акт), наявність на утриманні двох малолітніх дітей (а.п. 70, 71 т.1 копії свідоцтв про народження).
Апеляційний суд дійшов тотожного висновку суду першої інстанції стосовно відсутності обставин, які обтяжують покарання за ч. 1 ст. 296 КК України.
Однак, колегія суддів, враховуючи і дані Довідки про перебування ОСОБА_7 на ОСОБА_11 обліку в наркологічному кабінеті (а.п. 65 т. 1), і негативну характеристику останньої як співвласниці ОСББ «Петлюри 38» (а.п. 72 т. 1), вважає, що суд першої інстанції не повною мірою врахував фактичні обставини кримінального провадження та приписи кримінального закону при ухваленні остаточного рішення.
Четверте. Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Приписами ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначене ОСОБА_7 покарання у виді 17000 грн штрафу, на думку апеляційного суду, не відповідає приписам статей 50, 65 КК України, з огляду на клопотання прокурора про пом`якшення покарання, дані про особу винної (щиро розкаялася, сприяла досудовому слідству, беззаперечно визнала себе винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на утриманні має двох малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності) та неспівмірність скоєного призначеному покаранню (штраф в 17000 грн для обвинуваченої (матері-одиначки двох малолітніх дітей) є надмірним фінансовим тягарем).
Апеляційний суд, з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження вважає достатніми і фактичні, і правові підстави для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.
6. Висновки.
Апеляційний суд, з огляду на викладене, з урахуванням дискреційних повноважень, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), дані про особу винної (до кримінальної відповідальності притягується вперше), позицію потерпілого (цивільний позов не заявлено), пом`якшуючі обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку, перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні двох малолітніх дітей), відсутність обтяжуючих обставин, а також з огляду на мету покарання (ч. 2 ст. 50 КК України), засади призначення покарання (ст. 65 КК України) та принцип співмірності остаточного покарання скоєному кримінальному правопорушенню, вважає за належне із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України нижче найнижчої межі санкції у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Саме таке покарання узгоджується з клопотанням прокурора щодо пом`якшення покарання та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального проступку, співмірним скоєному, особі обвинуваченої, а також меті покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 , попередження вчинення нею нових кримінальних проступків.
Це відповідає нормі ст. 65 КК України щодо співмірності покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі винної і обставинам, які пом`якшують (обтяжують) покарання.
Часткове задоволення апеляційної скарги становища обвинуваченої не погіршує (п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України), тому вирок суду першої інстанції належить змінити в частині призначеного покарання, оскільки призначене судом першої інстанції покарання суд вважає неспівмірним скоєному, надмірно суворим з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченої.
Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5