ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1368/21 Справа № 202/4442/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 03 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном виявленим в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 37 металевих ємностей, які технологічно з`єднанні з виробничими потужностями, які виробляють паливо; виробничі потужності «Блочно-модульна установка по переробці паливно-мастильних матеріалів»; скляні ємності у кількості 90 (дев`яносто) одиниць, із рідиною з запахом нафтопродукту.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дані викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що виявлені під час обшуку металеві ємності та зразки речовини, є речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим та для забезпечення їх збереження арешт вилученого майна є необхідним.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник третьої особи адвокат ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що інформація, яка стала підставою для досудового розслідування не містить конкретних фактів щодо вчинення товариством кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 3 ст. 204 КК України, а також не містить жодних вказівок на осіб, яким такими діями була б завдана шкода. На думку представника, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання в діяльність підприємства, яка фактично є паралізованою та не доведено необхідності в арешті майна. Також, зазначає, що слідчий порушив строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України для звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді. Слідчий суддя в порушення вимог ст. 172 КПК України розглянув клопотання слідчого без повідомлення власників майна. Стверджує, що оскільки керівник ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, то застосування арешту належного йому майна є безпідставним та не обґрунтованим. Представник також зазначає, що в ухвалі слідчий суддя послався на необхідність забезпечення збереження речових доказів, проте будь-яким чином не вмотивував рішення в цій частині, а на думку представника, вилучене майно не відповідає критеріям речового доказу, визначеним в ст. 98 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час і дату апеляційного розгляду повідомленні належним чином, від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про припинення договору про надання правової допомоги, від директора ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі, тому їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги представника, суд апеляційної інстанції доходить висновку про належне виконання слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, під час обшуку можуть бути відшукані та вилучені три категорії предметів:
1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку;
2) предмети, які вилучені законом з обігу (вилучаються в обов`язковому порядку);
3) речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді, однак, мають значення для кримінального провадження (мають статус тимчасово вилученого майна, для подальшого утримання яких органом досудового розслідування необхідним є накладення арешту).
Згідно з оскарженою ухвалою арешт накладений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом...
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З матеріалів провадження слідує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000102 від 03.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 364 КК України.
Згідно матеріалів клопотання, певні громадяни Дніпропетровської області, за рахунок використання обладнання, на виробничих потужностях, які розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером :02:214:0060, яка належить на праві власності ТОВ «Кривбасвагонзавод» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, буд. 21), виготовляють фальсифіковані паливно-мастильні матеріали, які в послідуючому збувають через мережу підконтрольних ім АЗС та іншим суб`єктам реального сектору економіки.
Крім того, слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002920 від 22.11.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 272, ч. 1 ст. 273 та ч. 2 ст. 364 КК України, матеріали якого за ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 272 та ч. 2 ст. 364 КК України 12.03.2021 виділено та об`єднано з кримінальним провадженням № 0000102.
Так, 15.07.2020 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002920, в ході проведення обшуку земельної ділянки з кадастровим номером :02:214:0060, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено, окрім іншого, обладнання, що відповідно до пояснень заступника начальника відділу нагляду у хімічній промисловості ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , призначене для виробництва та зберігання паливо-мастильних матеріалів, а також паливно-мастильні матеріали, які у ньому знаходяться.
За результатом допиту в якості свідка ОСОБА_10 , останній надав показання, що в ході проведення обшуку а адресою: АДРЕСА_1 , виявлені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 3427/9/04-36-32-01-22 від 28.08.2020, згідно баз даних виданих ліцензій на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним ІС «Податковий Блок» ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , не видавались.
Проведеним візуальним спостереженням за місцем підтверджено факт функціонування незаконного виробництва нафтопродуктів на території за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, за результатом допиту в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вказані особи показали, що вони працюють на території за адресою: АДРЕСА_1 , та працевлаштовані у ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ», ТОВ «КРИВБАСТЕХПРОМ» та ТОВ «КРИВБАС-ТРАНС ОЙЛ» відповідно.
Також, згідно показань вказаних осіб на території за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється виробництво та збут нафтопродуктів.
Під час проведення обшуку виявлено, огороджену територію за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташовані виробничі потужності для виготовлення палива, ємності для зберігання палива та господарські споруди.
Подальшим обшуком встановлено, що виробничі потужності зокрема складаються з резервуарів, які у тому числі призначені для зберігання розділеної речовини, колонок з насосами, резервуарами для розігріву та подачі мазуту та іншим обладнанням яке підтримує робочий процес виробничих потужностей з виробництва паливно-мастильних матеріалів.
З метою відбору зразків палива (сировини, нафтової продукції) до слідчої дії залучались спеціаліст Держпродспоживслужби та спеціаліст регіональної філії Придніпровська залізниця АТ «Укрзалізниця» для належного відбору зразків палива (нафтової продукції). Так, за участі спеціалістів здійснено відбирання зразків для проведення експертних досліджень з виробничих потужностей. Відбір зразків здійснено у 12 скляних ємностей, які опечатано та вилучено. Вказані зразки мають зовнішні ознаки нафтопродуктів.
Крім того, в ході обшуку виявлено виробничі потужності «Блочно-модульна установка по переробці паливно-мастильних матеріалів», а також 37 металевих ємностей для зберігання пального, крім того, встановлено, що вказані ємності технологічно з`єднанні з виробними потужностями, які виробляють паливо та у подальшому вироблене паливо зберігається у вказаних ємностях.
Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється, в тому числі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.
Частиною 3 статті 204 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті (пального), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а так само збут таких товарів, що призвело до отруєння чи спричинило смерть особи і такі дії караються позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.
Відповідно до клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів в ході досудового розслідування виявлено заправку, на території якої знаходяться цистерни, які можуть використовуватись з метою збуту палива, виготовленого незаконним способом.
З матеріалів доданих до клопотання слідчого видно, що результатами проведеного обшуку відібрані зразки продукції та опечатані ємності для зберігання пального, що свідчить про не безпідставність тверджень в клопотанні слідчого. Доводи представника, що вказане майно не має ознак речового доказу, оскільки не відноситься до кримінального правопорушення, яке розслідується, апеляційний суд вважає безпідставними.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема на даній стадії досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені зразки підакцизного товару та опечатані ємності можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому вказане майно відповідає критерію речового доказу, передбаченому в ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги представника є необґрунтованими.
Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» і не порушує його право на здійснення підприємницькою діяльності, оскільки судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням представника цієї юридичної особи.
Посилання представника на інформаційний лист ВССУ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13 та роз`яснення ВССУ від 07.02.2014 року щодо розгляду цієї категорії справ, якими він обґрунтовує відсутність процесуальних підстав для накладення арешту на майно, оскільки в даному кримінальному провадженні не повідомлено жодній особі про підозру, а також, що директор ТОВ «КРИВБАСНАФТОПРОДУКТ» не є ані цивільним відповідачем, ані особою, яка в силу закону несе цивільно-правову відповідальність за діями підозрюваного, обвинуваченого, суд апеляційної інстанції розцінює як неприйнятні, оскільки в цій частині скарги представник оперує положеннями процесуального закону щодо застосування арешту майна, які втратили чинність згідно з Законом України Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні № 769-VIII від 10.11.2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, в редакції чинній на час виникнення процесуальних правовідносин, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України, власники або законні володільці цього майна наділені правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Сєрявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді майно може бути доказом розслідуваного злочину, існує необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність таких висновків, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: 37 металевих ємностей, які технологічно з`єднанні з виробничими потужностями, які виробляють паливо; виробничі потужності «Блочно-модульна установка по переробці паливно-мастильних матеріалів»; скляні ємності у кількості 90 (дев`яносто) одиниць, із рідиною з запахом нафтопродукту залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
Оксана ПІСКУН Олена ДЖЕРЕЛЕЙКО Наталія ОНУШКО