Номер провадження: 11-о/813/3/22
Номер справи місцевого суду: 522/2687/19 1-кс/522/2751/19
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

До Одеського апеляційного суду 18 січня 2022 року надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами (номер провадження апеляційного суду: 11 сс/813/1143/19; номер справи місцевого суду: 522/2687/19 1-кс/522/2751/19).

Ознайомившись із зазначеною заявою, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що необхідно відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 КПК і «вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами».

Відповідно до вимог ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Так, системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Такий висновок ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень (res judicata), що знаходить відображення й у змісті відповідних положень інших процесуальних кодексів. Так, стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ця позиція повністю узгоджується з висновком, викладеним в постанові ОП ККС ВС від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/18 (провадження № 51-1836кмо19).

Суддею-доповідачем встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.05.2019 року, якою було задоволено скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року. Апеляційний суд постановив нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 від 11 грудня 2018 року про визначення місця вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0004626 від 02 червня 2014 року (номер справи 522/2687/19; номер провадження 11-сс/813/1143/19), яка набрала законної сили.

Отже, предметом апеляційного оскарження у справі номер 522/2687/19 (номер провадження апеляційного суду 11 сс/813/1143/19; номер провадження місцевого суду 1-кс/522/2751/19), була ухвала слідчого судді, за наслідками перегляду якої було постановлено ухвала Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року.

Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, відповідно до положень ст. 3 КПК України, яка містить визначення основних термінів КПК, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Суддя-доповідач звертає увагу, що за змістом ч. 1 ст. 110 КПК України рішення слідчого судді віднесені до категорії процесуальних рішень, які приймаються під час досудового розслідування, а не під час судового провадження, у зв`язку з чим вони не відповідають критерію стадії кримінального провадження, на якій виносяться судові рішення, що можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Отже, враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, ухвала Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, у загальному розумінні кримінального процесуального закону, не є тим остаточним рішенням, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, що може бути оскаржене за нововиявленими обставинами. Тому така ухвала не належать до судових рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмежене. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. І хоча, прийняття такого рішення прямо не передбачено процесуальним законом, проте воно відповідає вимогам розумності й справедливості.

Отже, за змістом кримінального процесуального закону за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті тільки рішення суду, що набрали законної сили і якими закінчено розгляд провадження.

На підставі викладеного, вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 26, 459, 464, суддя-доповідач,

постановив:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, відмовити.

Копію ухвали разом із усіма доданими до заяви матеріалами надіслати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1