г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2253/21
Номер провадження 1-кп/213/253/21
В И Р О К
Іменем України

27 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості від 16 червня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні № 0000036 від 11.04.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 30 березня 2021 приблизно о 18:25 годині, перебуваючи на житловому масиві «Південний ГЗК» по вул. Переяславська, 15 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, разом із особою, матеріали у відношенні якої виділено в окреме кримінальне провадження, побачили як неповнолітнім ОСОБА_6 , 2008 року народження на бетонній плиті, розміщеній у дворі вказаного будинку, був залишений без нагляду мобільний телефон «Samsung A12» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору у чохлі синього кольору. В цей час ОСОБА_5 разом із особою, матеріали у відношенні якої виділено в окреме кримінальне провадження, вступили у злочинну змову на таємне викрадення вказаного чужого майна. Приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_5 та особа, матеріали у відношенні якої виділено в окреме кримінальне провадження, керуючись єдиним кримінально-протиправним умислом, направленим на спільне таємне викрадення зазначеного чужого майна, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, розуміючи характер своїх протиправних дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшли до бетонної плити, яка лежала на ґрунті біля будинку АДРЕСА_2 , звідки особа, матеріали у відношенні якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи таємно, за згодою ОСОБА_5 протиправно і безплатно, поза волею власника, взяла мобільний телефон «Samsung A12» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору у чохлі синього кольору вартістю 3521 гривню, який належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 разом із особою, матеріали у відношенні якої виділено в окреме провадження, утримуючи вказане майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли і розпорядились у подальшому викраденим на власний розсуд за спільною згодою, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3521 гривня.

Відповідно до ст. 468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

ОСОБА_5 як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, обвинувачений, захисник наполягають на затвердженні угоди та призначенні узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства, суд, враховує, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Потерпілим надано прокурору письмову згоду на укладення угоди.

Отже, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Вид та строк покарання, яке узгодили сторони, передбачені санкцією ч. 2 ст.185 КК України та обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65 - 67 КК України, не суперечать вимогам ст. 50 КК України, будуть необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.468-470, 472-475, 394 -395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , укладену 16 червня 2021 року, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити узгоджене між сторонами покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судової товарознавчої експертизи 320 (триста двадцять) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung A12», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити їй же.

Визнані документами паперову коробку з під мобільного телефона, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , залишити їй же; відеозапис з камер відеофіксації відділення ПТ «Ломбард «Гроші тут» на флешносії, що зберігається на а.к.п. 32, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1