КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу генерального директора ПрАТ «Промінвестгруп-1» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на земельну ділянку по вул. Лютеранська, 14-В в м. Києві площею 0.35924 га, кадастровий номер :76:032:0013, яка належить ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до державного акту КВ № 137528 від 16 червня 2007 року та земельну ділянку по вул. Лютеранська, 18-Б в м. Києві площею 0.2122 га, кадастровий номер :76:032:0052, яка надана в користування ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до рішення Київської міської ради № 600/600 від 10 грудня 2014 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки згадане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, генеральний директор ПрАТ «Промінвестгруп-1» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна, а копію постановленого рішення останній отримав 07 червня 2021 року.

Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, зазначає, що органом досудового розслідування не доведено відповідність згаданого нерухомого майна критеріям ст. 98 КПК України.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено конкретних фактів і доказів, які б підтверджували відношення об`єктів нерухомості ПрАТ «Промінвестгруп-1» до об`єкту нерухомого майна - споруди цивільного захисту. При цьому, вважає, що слідчий суддя зобов`язаний був перевірити, витребувати та надати належний аналіз усім зібраним доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення у справі, зокрема звіритися з інформацією Фонду захисних споруд цивільного захисту міста Києва.

Між тим, відповідно до даних Фонду, згідно інформації про укриття населення Печерського району міста Києва на сьогоднішній день відсутня інформація щодо розміщення Захисної споруди № 103895, а також будь-якої іншої захисної споруди за адресами, на яких розташовані земельні ділянки Товариства з кадастровими номерами :76:032:0013, :76:032:0052, а саме: м. Київ, вул. Лютеранська, 14-В, Лютеранська, 18-Б.

Крім того, представник звертає увагу на те, що в ухвалі слідчого судді не має посилання на документ, який би свідчив про те, що за адресою будівництва (м. Київ, вул. Лютеранська, 14-В; м. Київ, вул. Лютеранська, 18-Б) розміщено або мав би розміщуватись об`єкт цивільного захисту. Замість цього із змісту ухвали вбачається, що в ході досудового розслідування 26 березня 2021 року проведено огляд веб-ресурсу Google Earth із використанням можливості перегляду архівних знімків за період 2015-2017 років під час перегляду яких нібито встановлено, що будівля до складу якої входила захисна Споруда № 103895 була зруйнована в ході виконання будівельних робіт та на її місці по сьогоднішній день знаходиться будівельний майданчик ПрАТ «Промінвестгруп-1».

Також, зауважує, що слідчий суддя, під час постановлення ухвали про арешт майна, не звернув увагу на те, що земельна ділянка за адресою м. Київ, вул. Лютеранська, 20 не є власністю та не перебуває в користуванні ПрАТ «Промінвестгруп-1». За цією адресою знаходиться будівля Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут цукрової промисловості», у підвалі якої знаходиться нежитлове приміщення, яке відповідає ознакам бомбосховища. Натомість адресою будівництва «Житлового будинку з підземним паркінгом, вбудованими приміщеннями та спортивним залом для гімназії «Консул» є - м. Київ, вул. Лютеранська, 14 - В, що підтверджується дозволом на будівельні роботи ІУ 71 від 06 жовтня 2016 року, виданим Товариству Державною архітектурно-будівельною інспекцією України. Таким чином, земельні ділянки розташовані за адресою по вулиці Лютеранській, 14-В та 18-Б, на які накладено арешт, не відносяться до території на якій має бути розташована Захисна споруда.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру власника майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити поновивши строк апеляційного оскарження, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна і даних про тримання ним копії оскаржуваної ухвали саме 07 червня 2021 року матеріали судового провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику строк апеляційного оскарження.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2016 року під № 0006084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування виявлено, що з адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 20 внаслідок будівництва організованого ПрАТ «Промінвестгруп-1» знищено захисну споруду (бомбосховище), яке відповідно до відомостей номерного обліку сховищ II-IVкласів міста Києва віднесена до 3-го класу та має номер 103895 і перебуває на балансі Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут цукрової промисловості», внаслідок чого останнім заподіяно шкоду у великих розмірах.

26 травня 2021 року прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку по вул. Лютеранська, 14-В в м. Києві площею 0.35924 га, кадастровий номер :76:032:0013, яка належить ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до державного акту КВ № 137528 від 16 червня 2007 року та земельну ділянку по вул. Лютеранська, 18-Б в м. Києві площею 0.2122 га, кадастровий номер :76:032:0052, яка надана в користування ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до рішення Київської міської ради № 600/600 від 10 грудня 2014 року, з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 03 червня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним і необґрунтованим, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів;
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, у матеріалах, які додані до клопотання прокурора відсутні докази, що земельні ділянки, які розташовані по вул. Лютеранська, 14-В та 18-Б у м. Києві, з кадастровими номерами :76:032:0013 і :76:032:0052, які належать та надані у користування ПрАТ «Промінвестгруп-1», відповідно, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність постанови прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 01 квітня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, захисну споруду (бомбосховище), за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 20 знищено внаслідок будівництва організованого ПрАТ «Промінвестгруп-1». Проте, поза увагою слідчого судді залишилося те, що земельна ділянка за вказаною адресою не є власністю та не перебуває в користуванні ПрАТ «Промінвестгруп-1».
З матеріалів судового провадження також убачається, що 01 квітня 2013 року між ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Цукор» та ПрАТ «Промінвестгруп-1» укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ПрАТ «Промінвестгруп-1» придбало (прийнято у власність) у ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Цукор» нерухоме майно, яким є частина, що складає ідеальну частку від нежитлової будівлі загальною площею 1100,90 кв.м, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, будинок, 18б.

Відповідно до умов вищезазначеного договору (п. 1.6) продавцем засвідчено, що на момент нотаріального посвідчення цього Договору Частина нежитлової будівлі нікому іншому не продана, не подарована, в інший спосіб не відчужена, не заставлена, в спорі і під забороною, арештом та податковою заставою не перебуває, стосовно неї не ведуться судові спори, вільна від-будь-яких прав і претензій третіх осіб, не внесена до статутного капіталу (фонду) юридичної особи (відсутність заборони відчуження та іпотеки Частини нежитлової будівлі на момент нотаріального посвідчення цього Договору підтверджуються Витягом за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу до нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданим ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.04.2013 року) (а.п. 41-42).

Будь-якого іншого майна, що входило до складу об`єктів нерухомого майна, які перебували на балансі Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут цукрової промисловості», окрім частини нежитлової будівлі, що є предметом вищезгаданого договору купівлі продажу, ПрАТ «Промінвестгруп-1» не придбавалось, у власність та (або) користування Товариству не передавалось. Захисна споруда № 103895 за цим Договором ПрАТ «Промінвестгруп-1» не передавалась, у переліку об`єктів нерухомого майна, що є предметом договору купівлі-продажу, споруда цивільного захисту ІІІ класу № 103895 не зазначена. При цьому, з матеріалів провадження убачається, що відсутні будь-які інші правочини та інші документальні докази на підтвердження набуття права перебування захисної споруди на земельних ділянках за адресою м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 18-б та буд. 14-в, що належать або перебувають у користуванні ПрАТ «Промінвестгруп-1».

Також, в матеріалах провадження міститься паспорт на сховище № НОМЕР_1 , що побудоване в 1958 році по вул. Енгельса, буд. 18 Ленінського району м. Києва (на даний час вул. Лютеранська, буд. 20) та Облікова картка бомбосховища № НОМЕР_1 , побудоване за адресою м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 20. Відповідно до інформації, наявної в цих документах, дана споруда перебуває на балансі Українського науково-дослідного інституту цукрової промисловості при Міністерстві агропромислової політики (а.п. 22-27).

Відповідно до листа № 079-809 від 05 квітня 2021 року за обліковими даними Департаменту муніципальної безпеки Київської міської державної адміністрації, що здійснює облік сховищ, які розташовані на території міста Києва: за адресою по вул. Лютеранська, буд. 20 в м. Києві розташоване сховище ІІІ класу № 103895, державної форми власності, балансоутримувачем якої є Державна наукова установа «Український науково-дослідний інститут цукрової промисловості», а органом управління сховищем Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (а.п. 28-29).

Отже наявні в матеріалах справи документ свідчать про те, що споруда цивільного захисту ІІІ класу № 103895 до ПрАТ «Промінвестгруп-1» жодним чином не переходила.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити генеральному директору ПрАТ «Промінвестгруп-1» ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на земельну ділянку по вул. Лютеранська, 14-В в м. Києві площею 0.35924 га, кадастровий номер :76:032:0013, яка належить ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до державного акту КВ № 137528 від 16 червня 2007 року та земельну ділянку по вул. Лютеранська, 18-Б в м. Києві площею 0.2122 га, кадастровий номер :76:032:0052, яка надана в користування ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до рішення Київської міської ради № 600/600 від 10 грудня 2014 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, яке належить та перебуває у користуванні ПрАТ «Промінвестгруп-1», - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/29337/21-к Справа №11-сс/824/3922/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1