Справа № 159/7687/21
Провадження № 1-в/159/22/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання (поданням) старшого інспектора Ковельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, за умови що він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця поживання, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Вирок набрав законної сили 10 липня 2020 року.

Ковельським РВ ДУ «Центр пробації» вирок прийнято до виконання 21 липня 2020 року.

12 серпня 2020 року засудженому роз`яснені порядок та умови звільнення від відбування покарання, обов`язки покладені на нього вироком суду, порядок притягнення до відповідальності за повторне скоєння кримінального правопорушення, порядок направлення подання про скасування звільнення. Також встановлені дні явки на реєстрацію 1,2,3 середа щомісяця.

28 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання (подання) старшого інспектора Ковельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області, погоджене з начальником установи, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

На обґрунтування подання зазначено:

- засуджений ОСОБА_5 07 липня 2021 року не з`явився на реєстрацію в орган пробації без поважних причин . По даному факту відібрано пояснення, за змістом якого того дня він отримав травму, але до лікувального закладу не звертався. 12 липня 2021 року засудженому винесено попередження (а.с. 83 особової справи);

- засуджений ОСОБА_5 15 грудня 2021 року повторно не з`явився на реєстрацію без поважних причин. У поясненнях повідомив про те, що переплутав дні;

- згідно оцінки ризиків засуджений не вміє раціонально мислити, діє поспішно, необдумано, відноситься до групи ризику осіб, які можуть вчинити повторно протиправне діяння.

Враховуючи те, що засуджений своєю поведінкою засвідчив небажання встати на шлях виправлення Ковельський РВ ДУ «Центр апробації» у Волинській області клопоче про скасування звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала з підстав зазначених вище.

Засуджений ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечив та пояснив, що проживає разом із тіткою, працює на будівництві, перебуває на замісній терапії та намагається змінити своє життя. Щодо неявок, то обидві мали місце через неуважність. Суд, заслухавши думку прокурора, який проти задоволення клопотання заперечив, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Статтею 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

За приписами зазначених правових норм особа може бути скерована на відбування реального покарання, якщо її поведінка свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Тому висновок суду щодо долі особи не може ґрунтуватись лише на кількості неявок. Необхідно оцінити причину неявки та загальну поведінку засудженого.

При перевірці матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації вперше через рік після постановки на облік, така неявка була обумовлена травмою і особа не змогла обрати правильний спосіб поведінки у цій ситуації, не повідомив про причини неявки, за що отримав попередження. Наступна неявка мала місце через п`ять місяців і була обумовлена дією препаратів замісної терапії.

З огляду на встановлену для засудженого періодичність реєстрації тричі на місяць, дві неявки за півтора року не можуть свідчити про небажання встати на шлях виправлення.

Поведінка ОСОБА_5 в судовому засіданні засвідчила його намір змінитись.

Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений до профілактичної роботи ставиться з розумінням, відвідує призначені бесіди та робить належні висновки.

Проаналізувавши наведені доводи у їх сукупності, характер вчинених засудженим порушень, їх періодичність, причини їх вчинення, характеристику засудженого, його вік, ставлення до вчиненого злочину та намір встати на шлях виправлення, суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поведінка засудженого не сягає того рівня суспільної небезпечності, яка потребує ізоляції від суспільства.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, на підставі ч.2 ст.78 КК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання старшого інспектора Ковельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі вироку Луцького міськрайоного суду Волинської області від 09 червня 2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1