Справа № 487/3325/19
Провадження № 1-в/487/35/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на майно, накладене ухвалою суду від 26.02.2019 року по справі №487/1214/19, а саме: на автомобіль KIA CERATO 2.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходились матеріали кримінального провадження №0000535 у справі №487/3325/19 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 18.05.2021 по справі був постановлений вирок, залишений без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду. З метою забезпечення цивільного позову ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2019 року було накладено арешт на автомобіль KIA CERATO 2.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що виконавче провадження з примусового виконання вироку було закрито у зв`язку з фактичним його виконанням, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з заявою про скасування арешту майна.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву за його відсутності.
Прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні, в судовому засіданні також не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що у провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебувала справа за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000535 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України.
18.05.2021 року судом ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 років обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, робот; цивільний позов Приватного підприємства «ТЕХНОСБИТ» задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «ТЕХНОСБИТ» (, м. Миколаїв, вул. Новосельська, 12) майнову шкоду, заподіяну злочином, у розмірі 72 000 гривень.
Як слідує із матеріалів судової справи 15.11.2021 року представнику ПП «ТЕХНОСБИТ» було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «ТЕХНОСБИТ» (, м. Миколаїв, вул. Новосельська, 12) майнової шкоди, заподіяної злочином, у розмірі 72 000 гривень.

Звертаючись до суду з заявою про скасування арешту майна, ОСОБА_3 посилався на те, що виконавче провадження з примусового виконання вироку закрито у зв`язку з його виконанням.

03.02.2022 року судом було направлено запит приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_4 з приводу винесення постанови про закриття виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

07.02.2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_4 до суду надійшло повідомлення про те, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №67696425 з примусового виконання виконавчого листа №487/3325/19 від 15.11.2019, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ТЕХНОСБИТ» заборгованості в сумі 72000 грн. 03.12.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також встановлено, що арешт на автомобіль KIA CERATO 2.0, державний номерний знак НОМЕР_1 ,про який йде мова у заяві, було накладено ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2019 у кримінальному провадженні №0000535 за ч. 1 ст. 185 КК України з метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 .
З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що на теперішній час вирок суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ТЕХНОСБИТ» заборгованості в сумі 72000 грн виконано, а виконавче провадження закінчено, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.
А за такого, заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-174, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 задовольнити.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2019 у кримінальному провадженні №0000535 за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: на автомобіль марки KIA CERATO 2.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1