ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2583/21 Справа № 203/4662/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2021 рокубуло продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 до 15 жовтня 2021 року включно.

Розмір застави зменшено та визначено у розмірі 3600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 172 000 грн.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, судове дослідження доказів у справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду з метою уникнення відповідальності.

Суд врахував обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також підстави, за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і які наразі не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , а суму застави зменшити.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд першої інстанції не врахував належним чином критичне погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 , у якого виявлено загострення хронічних хвороб, які потребують лікування у високоспеціалізованих закладах МОЗ.

Зазначив, що оскаржена ухвала винесена за участю прокурора, який підлягає відводу через несумісність, у зв`язку з наявністю у прокурора свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Також підлягає відводу головуючий у справі суддя ОСОБА_7 .

Вказав, що суд першої інстанції проігнорував відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та зазначив, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Твердження прокурора та висновки суду про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими.

Стверджував, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання на території міста Дніпро, проїзних документів не придбав, з місця реєстрації не знімався, відповідно підстав вважати, що він буде переховуватись від суду немає. Також, відсутні відомості, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, заяв та повідомлень у правоохоронних органів, які б свідчили про готування ним нового злочину немає, а також відсутні відомості вважати, що ОСОБА_5 незаконно буде впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного.

Вказав, що суд першої інстанції не врахував відомості про особу ОСОБА_5 , зокрема, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, тривалий час перебування під домашнім арештом та без запобіжного заходу в інших кримінальних провадженнях, де він підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, і належно виконує свої процесуальні обов`язки.

Зазначив, що суд першої інстанції визначив розмір застави, який є очевидно не співмірним з майновим станом та репутацією ОСОБА_5 і є приховано безальтернативним запобіжним заходом.

Вказав, що перебуваючи в умовах слідчого ізолятора обвинувачений не може отримувати належну медичну допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Враховуючи вказані вимоги законодавства, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу без участі прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку та особливо тяжкого злочину проти власності, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_5 перебував у розшуку у під час досудового розслідування.
Тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_5 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до відомостей, наявних в матеріалах провадження, обвинувачений ОСОБА_5 намагався здійснити незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про що внесено відповідну інформацію до ЄРДР в межах якого було отримано тимчасовий доступ до речей, які були вилучені у ОСОБА_5 , а саме до мобільного телефону при огляді якого було встановлено наявність повідомлень з погрозами на адресу зазначених свідків, а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є обгрунтованим і реально існує.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що існує також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 особисто або через інших осіб може впливати на викривлення даних шляхом погроз, тиску або підкупу учасників кримінального провадження, відстеження в незаконний спосіб дій сторони обвинувачення, що підтверджується інформацією, здобутою органом досудового розслідування шляхом огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , на якому містяться інструкції від співучасниці злочину ОСОБА_10 , яка перебуває в розшуку, щодо вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника щодо відсутності вказаних ризиків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів зазначає, що відомості про особу обвинуваченого та наявність у нього наявність у нього міцних соціальних зв`язків не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують вказаних ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості щодо протипоказань для перебування обвинуваченого в умовах ізоляції.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для відводу прокурора та судді ОСОБА_7 , оскільки зазначене питання повинно розглядатись в судовому засіданні в суді першої інстанції, в порядку ст.ст. 75-83 КПК України та не є підставою для скасування вказаного судового рішення.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно розміру застави, колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини наголошує на тому, що сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб позбавити особу, щодо якої застосовано заставу, бажання переховуватися чи будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував в повному обсязі ступінь тяжкості правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, тому погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром застави, та вважає, що застава у меншому розмірі не забезпечить запобігання ризикам і забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків,
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3