Справа № 461/468/22
Провадження № 1-кп/461/307/22
21.01.2022 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки підстави, які стали причиною обрання запобіжного заходу і ризики враховані при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, продовжують мати місце на даний час.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання заперечили. Зазначили, що вважають можливим замінити запобіжний захід.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2021 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 25.01.2022 року.
Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 29 Конституції України).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, що дослідження обставин справи на даний час не розпочалось, а ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний момент продовжують існувати, що враховується судом разом з даними про особу обвинуваченого, тяжкості покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину. Відтак продовжує мати місце достатньо висока вірогідність переховування від суду, що підтверджує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зважаючи на те, що на даний час судовий розгляд справи по суті не розпочався, має місце ризик впливу на потерпілого та свідків.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання не спростовують наведених вище обставин. Належних, достатніх та допустимих доказів того, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на наведені ризики, стадію провадження та відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого в ході розгляду клопотання та в процесі судового розгляду не здобуто.
Беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Суд приходить до висновку, що ризики переховування від суду та впливу на учасників кримінального провадження на даному етапі розгляду справи не зменшилися.
Обставин, які виключають утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора судом не встановлено.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.
Наведене вище свідчить про неможливість застосування іншого більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, вищенаведені ризики продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням відповідного строку.
Крім того, суд не вбачає підстав для збільшення розміру застави визначеної слідчим суддею при вирішенні питання обрання запобіжного заходу, оскільки прокурор не навів жодних обгрунтованих доводів суду з цього приводу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд -
Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_5 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1.Прибувати до суду за першим викликом;
2.Не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4.Утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
5.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 ,
Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 21 березня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1