УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, працюючому на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 30.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002898, -
В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 30.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002898.
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий зазначив, що в провадженні Слідчого управління ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 30.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002898, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2017 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 організував та очолив з метою вчинення злочинів, направлених на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою під приводом надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, внутрішньо та зовнішньо стійке злочинне об`єднання організовану групу, до складу якої, поряд з ним, увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .
29 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
13 травня 2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
25 червня 2021 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002898 від 30.03.2018 продовжено до трьох місяців.
02 липня 2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
28 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002898 від 30.03.2018 продовжено до шести місяців.
Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, шляхом ухилення від явки до слідчого, прокурора, суду для виконання процесуальних рішень та дій; незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, які підлягають допиту в ході судового розгляду кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Слідчого управління ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 30.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002898, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
29 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Із урахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.
Серед ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може у неналежний спосіб виконувати свої процесуальні обов`язки, прокурор зазначає: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вплив на свідків, потерпілих, які підлягають допиту в ході кримінального провадження; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Як вбачається з поданого до суду клопотання, його зміст хоча і містить посилання на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні, разом з тим підтвердження існування таких обставин, суду не надано.
Таким чином, слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні, не підтверджено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.
Доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування такого ризику є лише припущеннями слідчого.
При цьому, ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.
Щодо інших ризиків, на які посилався слідчий, такі як можливість впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, то вони є сумнівними та розцінюються як домисли, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.
Дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я і те, що він має постійне місце проживання в м. Києві, добровільно з`явився до суду, свідчить на користь останнього, що в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про можливість застосування відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто більш м`якого ніж домашній арешт, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 115, 131-132, 176-178, 181, 184, 186, 193-194, 196, 309-310, 376, 392-393, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , передбаченні ч.5 ст.194 КПК України обов`язки, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2021 року включно.
У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а з моменту надходження справи до суду на прокурора.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 13 серпня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1