КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, є громадянином України, одружений, офіційно працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 17 грудня 2021 року включно.
На переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

Слідчий суддя при постановленні ухвали врахував конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, віднесених, відповідно до положень ст. 12 КК України, до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких, санкцією найтяжчого з них передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, взяв до уваги обставини вчинення злочинів, роль, яку, за твердженням органу досудового розслідування, виконував підозрюваний, обсяг наркотичних речовин, вилучених у рамках кримінального провадження, а також зважив на поведінку підозрюваного після повідомлення про підозру, та не знайшов підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Крім цього, на думку слідчого судді, матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Також, слідчий суддя не визначав розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки той підозрюється у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

Як вказує сторона захисту, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Захисник зауважує, що у клопотанні прокурор просив слідчого суддю про продовження строку запобіжного заходу на 60 діб, однак у судовому засіданні сторона обвинувачення змінила вимоги та просила продовжити строк тримання під вартою на один місяць. Всупереч даним обставинам, слідчий суддя задовольнив клопотання та продовжив строк запобіжного заходу на 60 діб.

Апелянт зазначає, що у сторони захисту наявні обґрунтовані сумніви у неупередженості прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007746, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України.

06 березня 2021 року було затримано ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України.
06 березня 2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
08 березня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 06.05.2021 включно.
30 квітня 2021 року відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту упевний період доби, строком до 06.06.2021 включно.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців.
03 червня 2021 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, строком до 01.08.2021 включно.

07 червня 2021 року ОСОБА_6 був звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку із внесенням застави, та, відповідно, до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

14 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком до 07.08.2021 року включно.

04 серпня 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,без права внесення застави, строком до 06.09.2021 включно.
27 серпня 2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , було повідомлено ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозру та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України,
28 серпня 2021 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 надано доручення на відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України.

03 вересня 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,без права внесення застави, строком до 20.10.2021 включно.
18 жовтня 2021 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 17 грудня 2021 року включно.
19 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено вказане клопотання та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 17 грудня 2021 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України.

Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, слідчий суддя під час розгляду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому, слідчим суддею враховано стадію кримінального провадження та обсяг матеріалів, з якими сторона захисту ще не ознайомилась.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження дії виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому, місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегією суддів встановлено, що прокурором у клопотанні та у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Це слугує підставою для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчинених злочинів, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не є достатньо переконливими, а дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Посилання захисника на ту обставину, що в судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою на один місяць, а не на два, як про це йшлося в клопотанні, також не є достатньою підставою для скасування судового рішення, оскільки слідчий суддя діяв в межах клопотання, яке надійшло на розгляд до суду, а в апеляційному суді прокурор пояснив, що він обмовився надаючи пояснення слідчому судді.

Крім того, у рамках даного судового провадження колегія суддів не наділена повноваженнями надавати оцінку неупередженості прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , як про це зазначає апелянт у скарзі, оскільки заяв про відвід прокурору, які підлягають розгляду в порядкуст. 81 КПК України, під час апеляційного розгляду не надходило.
Колегія суддів акцентує увагу, що у відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, з моменту переходу до стадії завершення досудового розслідування, строки досудового розслідування не обчислюються та призупиняються до моменту закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому, з урахуванням обсягу матеріалів провадження, посилання сторони обвинувачення на продовження дії запобіжного заходу, строком на 60 діб, є правомірним.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, врахував фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь та не визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 .
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 17 грудня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6471/2021
Єдиний унікальний номер справи 761/37003/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1