Справа № 461/581/22
Провадження № 1-кс/461/494/22
УХВАЛА
31.01.2022 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Так, ОСОБА_6 , відповідно до пункту 2.2 розділу 2 контракту №38 від 06.06.2013, укладеного між Департаментом освіти, науки, сім`ї та молоді Львівської обласної державної адміністрації та ОСОБА_6 , дію якого наказом в.о. директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 19.06.2020 №122к продовжено до 30.06.2022, має право затверджувати в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис і чисельність працівників навчального закладу; видавати в межах своєї компетенції накази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання всіма працівниками і структурними підрозділами навчального закладу; призначати на посади та звільняти з посад працівників закладу відповідно до законодавства про працю, затверджувати відповідно до кваліфікаційних характеристик їхні посадові обов`язки; контролювати дотримання всіма підрозділами штатно-фінансової дисципліни; створювати робочі та дорадчі органи, визначати їх повноваження; керівнику делегуються повноваження встановлювати премії, доплати до посадових окладів і ставок до заробітної плати працівникам навчального закладу та високі результати праці.
Згідно з пункту 2.3 розділу 2 вказаного контракту, керівник зобов`язаний забезпечити дотримання чинного законодавства, вжиття заходів щодо удосконалення управління, зміцнення договірної, трудової дисципліни, вжиття заходів щодо створення у кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до нормативних актів, а також додержання прав працівників, гарантованих законодавством про працю; несе персональну відповідальність щодо запобігання проявам корупції та хабарництва у професійно-технічному навчальному закладі.
Таким чином, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора ДНЗ «Львівське ВППУ», є службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
Разом з тим, ОСОБА_6 на початку жовтня 2021 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у своєму службовому кабінеті який знаходиться на другому поверсі у приміщенні ДНЗ «Львівське ВППУ», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151а, під час розмови з ОСОБА_7 , який працює на посаді майстра виробничого відділення ДНЗ «Львівське ВППУ», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, використовуючи при цьому своє службове становище, повідомив ОСОБА_7 про необхідність проведення останнім ремонту транспортних засобів в приміщенні навчально-практичного центру ДНЗ «Львівське ВППУ» та з використанням інструментів та обладнання зазначеного навчального закладу, без оформлення жодних офіційних документів та висловив ОСОБА_7 протиправну вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі, що становить 50% від суми грошових коштів, яка буде отримана ОСОБА_7 за ремонт транспортних засобів, за невчинення відносно останнього дій з використанням свого службового становища, а саме за нестворення перешкод у здійсненні ОСОБА_7 своєї трудової діяльності на посаді майстра виробничого відділення ДНЗ «Львівське ВППУ».
ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_6 умови, за яких він вимушений надавати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме створенню ОСОБА_6 перешкод у здійсненні ним своєї трудової діяльності на вищезазначеній посаді, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 24.12.2021, приблизно об 11:00 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті, який знаходиться на другому поверсі у приміщенні ДНЗ «Львівське ВППУ», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151а, під час розмови із ОСОБА_7 , одержав від останнього для себе першу частину неправомірної вигоди в сумі 3 700 гривень за невчинення відносно останнього дій з використанням свого службового становища, а саме за нестворення перешкод у здійсненні ОСОБА_7 своєї трудової діяльності на посаді майстра виробничого відділення ДНЗ «Львівське ВППУ».
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 06.01.2022, приблизно о 13:00 год., перебуваючи біля автомобіля «KIA SPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_4 , припаркованого на подвір`ї ДНЗ «Львівське ВППУ», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151а, під час розмови із ОСОБА_7 одержав для себе від останнього другу частину неправомірної вигоди в сумі 3 300 гривень, за невчинення відносно останнього дій з використанням свого службового становища, а саме за нестворення перешкод у здійсненні ОСОБА_7 своєї трудової діяльності на посаді майстра виробничого відділення ДНЗ «Львівське ВППУ».
У подальшому, завершуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 26.01.2022, приблизно о 14:15 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті, який знаходиться на другому поверсі у приміщенні ДНЗ «Львівське ВППУ», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151а, під час розмови із ОСОБА_7 одержав від останнього для себе третю частину неправомірної вигоди в сумі 4100 гривень за невчинення відносно останнього дій з використанням свого службового становища, а саме за нестворення перешкод у здійсненні ОСОБА_7 своєї трудової діяльності на посаді майстра виробничого відділення ДНЗ «Львівське ВППУ», після чого правоохоронними органами була припинена протиправна діяльність ОСОБА_6
Крім цього, під час обшуку вилучено мобільний телефон «Samsung A7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 , та грошові кошти в загальній сумі 51 105 гривень та 10 Євро, з яких: 30 000 та 10 000 гривень із внутрішньої куртки ОСОБА_6 яка знаходилась у шафі у кабінеті та 11 105 гривень та 10 Євро добровільно виданих ОСОБА_6 в ході обшуку.
Зважаючи на те, що попередньо ідентифіковані та помічені спеціальним хімічним препаратом кошти в сумі 4100 гривень, які вилучені під час обшуку та зазначений мобільний телефон містять відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та підтверджують факт вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 у ОСОБА_7 , слідчим винесено постанову про визнання вказаних коштів та мобільного телефону речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому просить суд клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у заяві просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
31 січня 2022 р. від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із його перебуванням в іншому судовому засідання. Однак, таке клопотання судом до уваги не приймається, оскільки подано без підтверджуючих документів. Тому, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без власника майна а також його захисника.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім цього, під час обшуку вилучено мобільний телефон «Samsung A7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 , та грошові кошти в загальній сумі 51 105 гривень та 10 Євро, з яких: 30 000 та 10 000 гривень із внутрішньої куртки ОСОБА_6 яка знаходилась у шафі у кабінеті та 11 105 гривень та 10 Євро добровільно виданих ОСОБА_6 в ході обшуку.
Зважаючи на те, що попередньо ідентифіковані та помічені спеціальним хімічним препаратом кошти в сумі 4100 гривень, які вилучені під час обшуку та зазначений мобільний телефон містять відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та підтверджують факт вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 у ОСОБА_7 , слідчим винесено постанову про визнання вказаних коштів та мобільного телефону речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про що останньому повідомлено 28.01.2022 про підозру.
Згідно ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів та застосування можливої конфіскації майна. Оскільки, ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів та забезпеченню спеціальної конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1