Дата документу 08.03.2022 Справа № 554/1856/22
Провадження №1-кс/554/2725/2022

У Х В А Л А
Іменем України

08 березня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000009 від 06.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.3 ст.332-2 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця РФ, Нижегородської обл., м. Заволжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця ЗС РФ - молодшого сержанта, старшого водія автомобільного взводу розвідувального батальйону НОМЕР_1 окремої бригади розвідки ЗС РФ (військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000009 від 06.03.2022 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.3 ст.332-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав застосувати запобіжний захід строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Строк запобіжного заходу рахувати з 02.03.2022 року, з дати потрапляння підозрюваного у полон. Вказував на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, слід врахувати як відповідний ризик запровадження воєнного стану та збройну агресію РФ проти України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні не заперечувати щодо застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши сторони, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Згідно повідомлення відділу КР Управління СБ України в Полтавській області, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в лютому 2022 року з метою заподіяння шкоди інтересам держави, в складі групи невстановлених осіб, перетнув державний кордон України, без відповідних документів, з застосуванням при цьому зброї, а в подальшому приймав участь в наступальних військових операціях на території Сумської області, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Як встановлено досудовим розслідуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем ЗС РФ молодший сержант, старший водій автомобільного взводу розвідувального батальйону НОМЕР_1 окремої бригади розвідки ЗС РФ (військова частина № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), в складі групи невстановлених на даний час осіб інших військовослужбовців ЗС РФ, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди інтересам держави, в т.ч. зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 24.02.2022 здійснив перетинання державного кордону України в районі Сумської області, без відповідних документів, застосовуючи при цьому невстановлену на даний час зброю різного зразка та калібру.

Крім цього, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ, у період з 24.02.2022 по 02.03.2022, брав участь у наступальних військових операціях на території Сумської області, направлених на захоплення державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, військових частин, інших об`єкті, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Так, у вказаний період часу, за результатами зазначених умисних злочинних дій збройних сил Російської Федерації проти основ національної безпеки України, з застосуванням невстановленої на даний час зброї різного зразку та калібрів, в т.ч. авіації і ракетного озброєння, обстріляні житлові квартали, зруйновано будівлі в/ч НОМЕР_3 і нафтобази, які розташовані на території м. Охтирки Сумської обл., та рухоме і нерухоме майно цивільного населення, розташованого поруч з вказаними об`єктами, в результаті чого поранено 90 та загинули щонайменше 19 громадян України.

02.03.2022 у ході бойового зіткнення з підрозділами ЗС України поблизу м. Охтирки Сумської області, ОСОБА_6 потрапив в полон та доставлений до УСБУ в Полтавській області.

Отже, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в період з 24.02.2022 по 02.03.2022 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110 та ч.3 ст.332-2 КК України.

08.03.2022 громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.3 ст. 332-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 08.03.2022 року органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозра за ч.3 ст.110, ч.3 ст. 332-2 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленням відділу КР УСБУ в Полтавській області про виявлене кримінальне правопорушення від 06.03.2022; допитом підозрюваного ОСОБА_6 від 08.03.2022; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

Суд враховує при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, як на території України, так і на території тимчасово окупованих Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т.ч. на території Російської Федерації через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, за скоєння ним особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Крім того, суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи поза аудіо-, візуальним контролем працівників установи виконання покарань, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, зокрема документальні матеріали, електронні файли тощо, які підтверджують факт незаконного перетинання ОСОБА_6 державного кордону України групою осіб, поєднаному з насильством та застосуванням зброї, а також участі останнього в наступальних військових операціях на території Сумської області, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
Суд бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, які викриють останнього у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства та із погрозою його застосування, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту) не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, оскільки існують вагомі причини вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, як на території України, так і на території тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т.ч. на території Російської Федерації; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які можуть бути приховані у схованка («схронах»); може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків.
Крім того, згідно листа Верховного суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію РФ проти України в якій також приймав участь і ОСОБА_6 .

Суд враховує, що ОСОБА_6 має наскрізне поперечне поранення правої ступні, але спеціального лікування або особливих умов тримання, не потребує та може утримуватись у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», де йому буде надана необхідна медична допомога.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 02 березня 2022 року, з дати потрапляння у полон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1