ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, українця, офіційно не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: по ч. 1 ст.186 КК України один рік шість місяців позбавлення волі; по ч. 2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

ЄУНСС: 727/2791/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Номер провадження: 11-кп/822/305/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 186 КК України

Строк покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 29 квітня 2021 року.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому покарання, пом`якшивши призначене покарання із застосуванням положень ст.ст.69, 75 КК України.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції при призначенні йому покарання, не в повній мірі врахував всі наявні у справі обставини, призначивши йому несправедливе та суворе покарання, яке не відповідає тяжкості скоєних злочинів та його особі. Дані обставини у своїй сукупності, на думку апелянта, дають підстави для пом`якшення призначеного йому покарання і застосування до нього вимог ст.ст.69,75 КК України.

Від інших учасників судового розгляду інших апеляцій та заперечень на неї не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок районного суду залишити без змін, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, ОСОБА_6 , 21.03.021 року близько 12 год. 10 хв. перебуваючи за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 113, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів велосипедом марки «Формула Омега», фіолетового кольору, який належить ОСОБА_9 , вартістю 3500 грн., в корзині якого знаходився рюкзак рожевого кольору, з надписом «Adidas», вартістю 100 грн., в якій знаходились наступні речі: футболка синього кольору, з довгим рукавом, розмір 48, яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не становлять, спортивні штани, синього кольору, із білими смужками 48 розміру, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не становлять, кросівки біло-блакитного кольору, розміром 37, вартістю 300 грн., шапка помаранчевого кольору, вартістю 100 грн., велосипедний замок у вигляді ланцюга, обмотаного чорною тканиною із білими китайськими літерами, вартістю 200 грн., косметичка дерматинова, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходились навушники чорного кольору із червоним дротом, вартістю 200 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події зник, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Також, ОСОБА_6 10.04.2021 року близько 12:55 год., діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;, що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу із полиці стелажу викрав пляшку лікеру «Jagermeister», об`ємом 0,7 літра, вартістю 350 грн. 34 коп.

Після цього, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн. 34 копійок.

Окрім цього, 21.04.2021 року близько 14:55 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу із полиці стелажу викрав пляшку лікеру «Jagermeister», об`ємом 0,7 літра, вартістю 350 грн. 34 коп.

Після цього, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн. 34 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вина ОСОБА_6 у вчинені відкритого викрадення чужого майна, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено матеріалами даного кримінального провадження, районний суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Щодо виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_6 за вчинені злочини, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочинів, які відносяться до категорії нетяжких, умисних, корисливих, закінчених злочинів, обставини які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , як такого, що є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в ЧОПЛ, останнє перебування з 27.04.2015 р. по 16.05.2015р .із діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання наркотичних та психоактивних речовин, вживання зі шкідливими наслідками, синдром залежності; в 2015 році зареєстрований в ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» із діагнозом «Синдром залежності до опіоїдів», вживання конобіноїдів, барбітуратів, бензодіазепінів, амфітаміну зі шкодою для здоров`я; згідно висновку судово-психіатричного експерта №273 від 25 березня 2021 р. на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та на даний час, ОСОБА_6 ознак психічного захворювання не виявляв та не виявляє, він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними та прийшов до вірного висновку, про відсутність підстав для обрання покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Призначення реального покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання, попередження нових злочинів лише в ізоляції його від суспільства.

Судом при призначенні покарання враховано вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які апелянт вказує в поданій апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3