Справа № 686/6680/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,представників володільця майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання ПРАТ Хмельницьке ШБУ №56», подане генеральним директором товариства ОСОБА_6 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000003 від 17.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

встановив:

На розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 в інтересах ПрАТ «Хмельницьке ШБУ №56» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000003 від 17.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.01.2021 року, на автомобіль марки «HOWO», моделі ZZ3257N3847E1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , який належить «СІНЬЦ КОМ КОНС ГР КО., ЛТД», посилаючись на те, що ПрАТ «Хмельницьке ШБУ №56» , як користувач транспортного засобу якому передано його на відповідальне зберігання не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, арешт накладено необґрунтовано та відсутня подальша потреба у забезпеченні цього транспортного засобу, оскільки під час досудового розслідування з моменту накладення арешту на зазначене майно з ним жодні слідчі дії не проводились.

В судовому засіданні представники володільця майна вимоги клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що транспортний засіб є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, у його межах призначена судова інженерно-транспортна експертиза і зважаючи на те, що досудове розслідування не закінчене, є ризик знищення або відчуження указаного транспортного засобу, який може бути предметом конфіскації у разі розгляду кримінального провадженні по суті.

Вважає, що підстав для задоволення клопотання немає, арешт накладений обґрунтовано, підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпали.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просять судовий розгляд проводити без його участі, заперечує проти задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки у кримінальному провадженні 29.07. 2021 призначено судову інженерно-екологічну експертизу і матеріали кримінального провадження перебувають у розпорядженні експерта.

Водночас слідчий не може оцінити необхідність та доцільність подальшого арешту транспортного засобу у зв`язку із зазначеним перебуванням кримінального провадження у розпорядженні експерта та тим, що підслідність кримінального провадження визначена за СУ ГУНП в Хмельницькій області під час перебування матеріалів кримінального провадження у експертній установі.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.01.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000003 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Ухвалою слідчого судді слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.01.2021 року, на автомобіль марки «HOWO», моделі ZZ3257N3847E1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , який належить «СІНЬЦ КОМ КОНС ГР КО., ЛТД» з позбавленням права розпорядження, користування та відчуження на це майно.

Згідно з ухвалою суду, арешт накладався з метою забезпечення збереження речового доказу.

Зокрема слідчим суддею зазначено, що органом досудового розслідування встановлена необхідність у проведенні експертизи матеріалів речовин та виробів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Водночас, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, а також вимоги принципу res judicata, слідчий суддя доходить висновку, що одна і та ж підстава для скасування арешту майна не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.

Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Представники власника майна наголошують на необґрунтованості арешту майна, фактично посилаючись на невмотивованість висновків слідчого судді, висловлених в ухвалі про арешт майна від 19 січня 2021 року. Такі недоліки судового рішення можуть бути усунуті в ході судового провадження з його перегляду за відповідною апеляційною скаргою.

З матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження ,які надійшли від органа досудового розслідування вбачається, що представник ПрАТ«Хмельницьке ШБУ №56» ОСОБА_7 оскаржувала ухвалу про накладення арешту на указане майно до Хмельницького апеляційного суду.

За наслідками апеляційного перегляду ця ухвала була залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення. Отже, обґрунтованість накладення арешту перевірялася апеляційною інстанцією і нею була підтверджена. Нових обставин, які б свідчили на користь необґрунтованості арешту і не були предметом дослідження слідчим суддею та суддями апеляційної інстанції при вирішенні питання про арешт майна, представник власника майна не надає.

З огляду на наведене, слідчий суддя відхиляє викладені у клопотанні і висловлені в судовому засіданні аргументи стосовно необґрунтованості накладення арешту як підстави для його скасування.

Стосовно заявленої втрати потреби в арешті майна як підстави для його скасування, у том числі у зв`язку із тим, що ПрАТ«Хмельницьке ШБУ №56 чи його посадові особи не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні ,слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна з метою збереження речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України і не вимагає наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, а тому не пов`язаний з можливістю арешту такого майна.

А тому такі доводи представника володільця майна слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Разом із тим, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання представника власника майна на те, що визначені слідчим суддею в ухвалі про накладення арешту заборони стосовно проведення з транспортним засобом будь-яких дій, в тому числі проводити технічні зміни з ним та його агрегатами унеможливлюють повноцінне здійснення дозволеної слідчим суддею під час накладення арешту правомочності користування ним, що включає можливість технічного обслуговування та ремонту цього транспортного засобу.

Крім цього, у матеріалах клопотання відсутні відомості про необхідність проведення слідчих дій з використанням забезпеченого арештом транспортного засобу у тому стані,у якому він був вилучений.

Посилання слідчого і прокурора на необхідність проведення інженерно-екологічно експертизи у межах кримінального провадження за відсутності доказів необхідності використання транспортного засобу як об`єкта експертизи не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Зваживши пропорційність втручання у право власника та законного користувача майна із потребами досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що проведення ремонту та обслуговування транспортного засобу та реалізація повноважень власника і користувача у такий спосіб повноважень користування та розпорядження цим майном не суперечитиме потребам досудового розслідування та не зашкодить досягненню його мети, оскільки крім повноважень користування і власника та ПРАТ Хмельницьке ШБУ №56» залишається обов`язок відповідально зберігати указане майно.

Неможливість обслуговувати та ремонтувати транспортний засіб його власником чи користувачем призведе до втрати його вартості та не вплине на збереження його цілісності.

Доводи представника власника майна стосовно того, що з майном протягом тривалого часу не проводились слідчі дії слідчий суддя враховує та звертає увагу органу досудового розслідування на забезпеченні проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій з указаним майном без невиправданих зволікань.

Водночас підстав для скасування арешту повністю слідчий суддя не вбачає з огляду на наведені обставини та зважаючи на те, що арештоване майно має статус речового доказу у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя разом із тим, зауважує,що накладення арешту є тимчасовим заходом.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт у кримінальному провадженні №0000003 від 17.01.2021 року на автомобіль марки «HOWO», моделі ZZ3257N3847E1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить «СІНЬЦ КОМ КОНС ГР КО., ЛТД»,накладений ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.01.2021 року в частині заборони права розпорядження указаним майном, дозволивши його власнику та законному володільцю проводити його ремонт та технічне обслуговування.

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1