УХВАЛА
Іменем України

31 січня 2022 року
м. Київ

справа № № 757/40725/21-к
провадження № 51- 347впс22

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі колегія суддів) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула клопотання адвокатаОСОБА_4 захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/40725/21-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду, в порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/40725/21-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із Печерського районного суду м. Києва до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Печерського районного суду

м. Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1

ст. 255 (в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину від 05.042001

№ 2341-ІІІ), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі КК України) та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину від 05.042001 № 2341-ІІІ), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст.189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.
Проте, вказане кримінальне провадження надійшло до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кримінальне правопорушення, а саме створення злочинної організації є триваючим злочином, а обвинувачений ОСОБА_7 , якому інкримінується роль організатора створення злочинної організації, та ОСОБА_6 проживали на момент затримання 19.09.2021 року в с. Лиманка Одеської області, тобто територіальна підсудність правопорушення за ч. 1 ст. 255 КК України є підставою для визначення територіальної юрисдикції Овідіопольському районному суду Одеської області.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення судового засідання подання не надійшло.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні захисника, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. Також, абз. 6 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Як убачається зі змісту клопотання захисника, після завершення досудового розслідування кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлено до Печерського районного суду м. Києва.
З наданих Суду матеріалів убачається, що до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000804 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину від 05.042001 № 2341-ІІІ), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст.189 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину від 05.042001 № 2341-ІІІ), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст.189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.
Із системного аналізу норм кримінального кодексу висновується, що особа стає учасником терористичної організації з моменту її утворення (якщо вона належить до кола осіб, з яких первісно виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її вже до існуючої організації. Злочин є триваючим і вважається закінченим з моменту вчинення одного з діянь, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст.189 КК України.
Згідно з обвинувальним актом, не пізніше серпня 2015 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на створення злочинної організації. У цей же час, тобто не пізніше серпня 2015 року, ОСОБА_8 , виконуючи розроблений план, переконавши ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб у можливості швидкого незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, повідомивши їм про структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її учасників, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, визначив, хто і які ролі буде виконувати у злочинній організації згідно підпорядкованості її учасників, на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її діяльності, тим самим створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію.
Убачається, що вищевказана злочинна організація припинила своє функціонування у зв`язку з її знешкодженням.
Слід зазначити, що інкриміноване кримінальне правопорушення (ч. 4 ст.189 КК України) є триваючим злочином, ознакою якого є безперервність, ці злочини починаються з будь-якого злочинного діяння та закінчуються внаслідок дій самого винного (явка з повинною) або в силу обставин, що роблять подальші злочинні діяння неможливими (наприклад, затримання винного органами влади).
З урахуванням вищевказаних положень кримінального процесуального закону та з огляду на те, що вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, яке згідно з обвинувальним актом мало початок не пізніше серпня 2015 року, завершено в м. Києві, досудове розслідування у справі № 757/40725/21-к закінчено у м. Києві, обвинувальний акт підписано прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків, передбачених абз. 6 ч. 1 цієї ж статті, не встановлено.
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 34 КПК України, колегія суддів

постановила:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 - захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/40725/21-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3