Справа № 932/4996/20
Провадження № 1-кп/201/349/2021
УХВАЛА
20 жовтня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і на сьогоднішній день є суттєві ризики того, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, вчинити інші злочини та впливати на потерпілу і свідків.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт посилались на те, що обвинувачення не обґрунтоване, більш м`які запобіжні заходи забезпечити всі ризики, оскільки обвинувачений не має наміру уникати суду і буде з`являтись на всі судові засідання, строки тримання під вартою обвинуваченого перевищують розумні строки.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим і реальним наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній судимий за вчинення аналогічних злочинів і після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно неповнолітньої дитини, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Таким чином суд встановлено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Інші ризики в судовому засіданні не доведені.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлений судом ризик, те що він не працює, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, тривалість кримінального провадження, строк перебування обвинуваченого під вартою, який обчислюється з лютого 2020 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку, в той час як застосування запобіжного заходу не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку (п. 151 рішення ЕСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», п. 51 рішення ЕСПЛ у справі «Латальє проти Франції»). Також слід звернути увагу, що самого по собі тяжкого обвинувачення очевидно не достатньо для продовження втручання в право на свободу та тримання під вартою особи протягом такого тривалого часу (п. 41 рішення ЕСПЛ у справі «Хайреддінов проти України»).

Ризики, які були вагомими на час продовження запобіжного заходу, зменшились на сьогоднішній день, отже суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно нього може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, який забезпечить нівелювання встановленого судом ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати з 20 жовтня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 19 грудня 2021 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- цілодобово не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити для контролю прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_6 та на виконання до Дніпровського районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області.

Повний текст ухвали буде проголошено 21.10.2021 о 10-00 годин

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3