Категорія: ч. 1 ст. 296 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

18 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0001779, внесеному до ЄРДР 02.06.2021 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у м. Києві, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні 3 малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.04.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років,

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

28.05.2021 року, приблизно об 11 год. 55 хв., у ОСОБА_7 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , через конфлікт із потерпілим ОСОБА_9 , виник умисел на грубе порушення громадського порядку, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та нанесення пошкоджень транспортному засобу «Skoda Осtavia» д.н.з. НОМЕР_1 . Так, реалізуючи свій намір з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 прослідував за потерпілим ОСОБА_9 та у той же день, приблизно о 12 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Шептицького 24-а, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 і наніс один удар в область лівої частини голови, після чого наніс один удар по передніх лівих дверях зазначеного транспортного засобу, при цьому демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві. За результатами вказаних дій ОСОБА_7 транспортному засобу «Skoda Осtavia» було нанесено механічні ушкодження, внаслідок чого потерпілому було завдано матеріальних збитків на суму 10109,60 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого; вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що не з`ясувавши всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, місцевий суд залишив поза увагою невідповідність показань обвинуваченого ОСОБА_7 фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Таким чином, на думку апелянта, за наявності суперечностей між показаннями ОСОБА_7 та висунутим обвинуваченням судовий розгляд вказаного кримінального провадження проведено з порушенням вимог ст. 349 КПК України, оскільки не було встановлено суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Окрім того, прокурор стверджує, що конфлікт мав у своїй основі конкретні особисті відносини між його сторонами, зокрема, цей висновок підтверджується показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 .

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви Суду

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0001779, внесеному 02.06.2021року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави.

Не погодившись з прийнятим рішенням, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого; вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів зауважує на наступному.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваного вироку, прокурор ОСОБА_10 заявила клопотання про розгляд кримінального провадження в скороченому порядку /а.с. 39/, суд першої інстанції при судовому розгляді, за згодою всіх учасників судового провадження, застосував процедуру, передбачену ч. 3 ст. 349 КПК України, стосовно дослідження фактичних обставин та доказів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставини провадження не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий та інші учасники судового розгляду не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин.

Вказані положення закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. В судовому засідання обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з його кваліфікацією, а прокурором не було висловлено жодних заперечень щодо встановлених обставин. Розгляд справи проведено в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що прокурор, оскаржуючи рішення суду, не погоджується із встановленими судом обставинами провадження щодо не встановлення суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором вирок суду оскаржується з підстав, з яких не може бути оскарженим, а саме - заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009). Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Така сама позиція висловлена і у висновках стосовно подібних правовідносин, викладених Верховним Судом у своїх рішеннях (справа № 494/6/18, провадження № 51 - 9701 км 18 від 04 квітня 2019 року), (справа № 320/3913/18-к, провадження № 51-1717 ск 19 від 11 квітня 2019 року), (справа № 757/71834/17-к, провадження № 51-2489 ск 19 від 22 травня 2019 року), (справа № 227/1325/18, провадження №: 51-7724 км18 від 14 березня 2019 року), а згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Проте, враховуючи, що матеріали провадження за оскарженням вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшли 25 серпня 2021 року, з метою дотримання розумних строків, апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 було призначено до судового розгляду.

Згідно висновків, викладених в Постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року (справа №755/10061/18), та в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 року (справа №569/17036/18), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Отже, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0001779, внесеному 02.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України, з підстав того, що апеляційна скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0001779, внесеному 02.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України, закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 р о л ь