Справа № 148/1239/21
Провадження №1-кс/148/502/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2021 року м. Тульчин
Слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2021, близько 16:30 год. малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , разом із малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово проживаючим за адресою: АДРЕСА_3 , прийшли до будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою отримання доступу до мережі «Інтернет» шляхом « ОСОБА_9 » з`єднання через свої мобільні телефони.
Перебуваючи біля вищевказаного будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 користувалися послугами мережі «Інтернет» та в цей час їх помітив власник будинку ОСОБА_5 , який з метою задоволення своїх розпусних дій сексуального характеру для задоволення своєї статевої пристрасті запросив малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до приміщення літньої кухні.
Далі ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел, з метою задоволення власної статевої пристрасті, спрямованої на розбещення малолітніх, переконавшись у відсутності дорослих осіб, усвідомлюючи, що вчиняє розпусні дії щодо малолітніх, діючи з сексуальних мотивів та бажаючи цього, свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді впливу на нормальний, моральний та фізичний розвиток малолітніх осіб, а також формування аморальних поглядів у дітей, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, вчинив щодо малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розпусні дії сексуального характеру.
Зокрема, розпусні дії сексуального характеру ОСОБА_5 щодо малолітнього ОСОБА_7 полягали в тому, що він запропонував ОСОБА_7 лягти на ліжко та підняти руки за голову, що останній і зробив. Далі, ОСОБА_5 зняв із себе нижню білизну та оголив свій статевий орган, а також з метою оголення статевого органу та сідниць зняв шорти та нижню білизну із ОСОБА_7 та, продовжуючи свій злочинний умисел, спочатку доторкався своїм статевим органом до сідниць малолітнього та в подальшому своїми руками неодноразово доторкався до статевого органу останнього.
Розпусні дії сексуального характеру ОСОБА_5 щодо малолітнього ОСОБА_10 полягали в демонстрації свого статевого органу та задоволенні власної статевої пристрасті шляхом вчинення вищевказаних розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_7
11.07.2021 о 04:30 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. Цього ж дня о 18:45 год. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
13.07.2021 за ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, який закінчується 10.09.2021.
У зв`язку зі складністю кримінального провадження та неможливістю закінчити його в двомісячний строк, строк досудового розслідування був продовжений до трьох місяців, тобто до 11.10.2021.
Посилаючись на те, що ризики, які стали підставою обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали і, будучи на волі, він зможе вчиняти нові умисні злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; залишити місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи, що досудове розслідування не закінчено, слідчий просить у своєму клопотанні продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 11.10.2021.
У судовому засіданні слідчий Тульчинського РВП клопотання підтримала в повному обсязі за обставин, викладених вище. Просила клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Вважає, що підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть запобігти тим ризикам, які продовжують на сьогодні існувати та не зменшились.
Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду у нього немає. На його утриманні знаходиться мати похилого віку, яка потребує стороннього догляду та брат, який хворіє епілепсією.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши докази додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховується положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Разом з тим згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Пунктом 2 частини 3 статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
У зв`язку з чим слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу підозрюваного, характер висунутої підозри, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку та приходить до висновку, що на сьогодні продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років; можливості впливати на потерпілих, які є малолітніми особами, свідків, які є його сусідами, вчиняти нові злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
З врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, існуючих ризиків, особи підозрюваного, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Доводи сторони захисту про те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться мати похилого віку, яка знаходиться під його опікою та потребує сторонньої допомоги, а також хворий брат в судовому засіданні стороною захисту належними та допустимими доказами не доведено.
За таких обставин, на переконання слідчого судді, підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків немає. При цьому слід звернути увагу, що згідно ухвали слідчого судді від 13.07.2021 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 як альтернативу триманню під вартою, йому визначено розмір застави в розмірі 56 750 грн з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
Відтак клопотання органу досудового розслідування про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 11.10.2021.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1".
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1