Справа № 635/2327/20
Провадження по справі №1-кп/635/87/2022
У Х В А Л А

01 лютого 2022 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується таким.

Станом на 01 лютого 2022 року відсутній склад суду, що розглядає дане кримінальне провадження, у зв`язку із перебування судді ОСОБА_7 у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №635/4116/16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України .

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 20.5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи наведене, дію карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), клопотання сторони обвинувачення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядаються головуючим суддею одноособово на підставі абзацу п`ятого пункту 20.5 Перехідних положень КПК України.

Судом встановлено,що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів. В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_4 продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 05 лютого 2022 року.
Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ;незаконно впливати на потерпілого,свідка,іншого підозрюваного,обвинуваченого,експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії».
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за один із яких передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, враховує характер та фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зміст пред`явленого обвинувачення,згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої),поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів та з особливою жорстокістю, та вважає, що вказані обставини в сукупності вказують на підвищену суспільну небезпечність як самих діянь, так і особи обвинуваченого.
При цьому суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого у сукупності із тяжкістю покарання та даними про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання на території України, не працює, не одружений, не має утриманців та будь-яких родичів на території України, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Оцінюючи ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, який не працює,законних джерел заробітку не має, фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, вчинених з корисливих мотивів, та приходить до висновку, що існує ймовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання на території України, його репутацію, майновий стан, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 01 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Головуючий суддя ОСОБА_1