Справа № 139/664/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор"),

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000028 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до зміненого обвинувального акту 20.02.2019 в період часу з 09:00 год. по 11:00 год. до місця проживання особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області прийшов житель вказаного села ОСОБА_5 . Після цього, вказані особи направились до місця проживання ОСОБА_5 , під час чого особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження та ОСОБА_5 , проходячи біля території нежилого домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де у них раптово виник прямий умисел на заволодіння чужим майном, а саме: алюмінієвими стічними ринвами, які знаходились на вказаному будинку. Після цього, особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження за попередньою змовою із ОСОБА_5 , через хвіртку зайшли на територію вказаного домогосподарства, де, в подальшому, таємно, шляхом демонтажу з даху будинку, здійснили крадіжку алюмінієвих стічних ринв. Після цього, особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження з ОСОБА_5 покинули територію домоволодіння ОСОБА_6 разом із демонтованими стічними ринвами, якими розпорядились на власний розсуд, а саме: продали їх місцевому жителю.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 123 від 28.02.2019, вартість стічних ринв як брухту алюмінію вагою 24 кг 600 гр станом на 20.02.2019 могла становити 721 грн 52 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми неправомірними діями спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 721 грн 52 коп.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні спочатку заперечував, суду пояснив, що він нічого не викрадав, крадіжку вчинив ОСОБА_7 , а він у час скоєння крадіжки спав. В подальшому вину визнав, пояснивши, що дійсно проживаючи в с.Вищеольчедаїв 20.02.2019 за обставин, викладених в обвинувальному акті, таємно разом з ОСОБА_8 викрав з домогосподарства потерпілої стічні ринви.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що є власницею будинку, що розташований в с.Вищеольчедаїв Могилів-Подільського району Вінницької області, який їй залишився в спадок від батьків. В даному будинку тривалий час ніхто не проживає. Більше двох років тому їй подзвонили сусіди і повідомили, що будинок обікрали. Вона одразу ж зателефонувала у поліцію і пішла до будинку. Коли вона йшла до будинку то зустріла обвинуваченого ОСОБА_5 з його співмешканкою ОСОБА_9 . На її запитання на що ви це зробили ОСОБА_5 відповів: «А ти докажи».

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що у 2019 році, точної дати не пам`ятає до нього звернулися громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запропонували придбати ринви. Він погодився, заплатив їм 540 чи 560 грн. Через два дні приїхали працівники поліції та вилучили дані ринви.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожний окремо суду показали, що у 2019 році вони працювали на агрофірмі «Рубанський» та були запрошені працівниками поліції в якості понятих при зважуванні ринв. Під час зважування в їх присутності проводилася, повірка, калібровка ваги. Ніяких зауважень не було.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кожна окремо суду показали, що у 2019 році були запрошені в якості понятих при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 . Під час слідчого експерименту останній розповідав, що до нього додому прийшов ОСОБА_15 і вони з ним розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_15 повідомив, що він неподалік від його місця проживання бачив нежитловий будинок на якому є стічні ринви і запропонував їх звідти забрати. Потім продемонстрував як вони з ОСОБА_15 прийшли до будинку, показав місце де були прикріплені ринви. При цьому, обвинувачений казав, що ОСОБА_15 за допомогою плоскогубців знімав ринви, а він їх приймав та складав на землю. Після чого вони їх понесли до нього додому, порізали та в подальшому здали ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що більше двох років тому, точної дати не пам`ятає, був запрошений в якості понятого при пред`явленні свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками. Із запропонованих для впізнання осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_10 показав на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, яка продала йому алюмінієві ринви.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що про події того часу нічого не пам`ятає.

Від допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 прокурор відмовилася із тих мотивів, що відомості, які їм відомі, не мають визначального значення для кримінального провадження.
Окрім показань обвинуваченого, потерпілої та свідків, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення:
- заява ОСОБА_6 від 22.02.2019 у якій вона просила вжити заходів до невідомих їй осіб, які в період часу з 18.02.2019 по 20.02.2019 з території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , - вчинили крадіжку алюмінієвих стічних ринв (а.к.п. 181);
- протокол огляду місця події від 23.02.2019 з фототаблицею до нього, яким зафіксовано огляд домоволодіння ОСОБА_6 з території якого вчинено крадіжку ринв (а.к.п. 183-187);
- протокол огляду місця події від 25.02.2019 з фототаблицею до нього, яким зафіксовано огляд домоволодіння ОСОБА_10 , де були виявлені викрадені у ОСОБА_6 ринви (а.к.п.189-194);
- паспорт електричних ваг, якими здійснено зважування викрадених ринв (а.к.п. 195);
- протокол огляду місця події від 25.02.2019 з фототаблицею до нього, яким зафіксовано зважування викрадених у ОСОБА_6 ринв (а.к.п. 196-199);
- висновок експерта № 123 від 28.02.2019 згідно якого ринкова вартість стічних ринв як брухту алюмінію вагою 24 кг 600 гр, станом на 20.02.2019 могла становити 721 грн 52 коп (а.к.п. 200-206);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2019 у якому зафіксовано обставину впізнання ОСОБА_10 особи обвинуваченого як такого у кого він придбав викрадені ринви (а.к.п. 207-209);
- протокол проведення слідчого експерименту від 18.06.2019 згідно якого ОСОБА_5 показав обставини викрадення ним ринв з домоволодіння ОСОБА_6 (а.к.п. 210,211).
- відеодиск до слідчого експерименту від 18.06.2019 (а.к.п 212)
Аналізуючи зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 20 лютого 2019 року за попередньою змовою з особою матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який на час скоєння злочину не був судимий (а.к.п. 242); за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п.244), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 243).

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено. Зокрема, зазначені в обвинувальному акті такі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в судовому засіданні не підтвердилися, оскільки ОСОБА_5 спочатку свою вину у вчиненні злочину не визнав, неодноразово змінював свої покази. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.к.п. 36-37) Благовіщенський РС з питань пробації зробив висновок, що високого ризику небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб не існує, тому досягти правослухняної поведінки обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. З цією метою обвинуваченому доцільно застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, дослідивши природу вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, його ставлення до своїх дій, як такого, що не розкаявся, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції інкримінованої йому частини статті.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021, що набрав законної сили 02.12.2021, ОСОБА_5 визнано винним за вчинення 09.11.2020 кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк два місяці. Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано покарання у виді:

- 70 год. громадських робіт за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2020 року та ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2020 року. За правилами, передбаченими ст.72 КК України, переведено покарання у виді громадських робіт за співвідношенням вісім годин громадських робіт у один день позбавлення волі,

- одного року позбавлення волі за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2021 року. За правилами, передбаченими ст. 72 КК України, переведено покарання у виді арешту у покарання у виді позбавлення волі за співвідношенням один день арешту у один день позбавлення волі

та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді одного року одного місяця і п`яти днів позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.к.п.234-238)

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, при цьому суд враховує, кількість злочинів вчинених обвинуваченим, умисну форму вини вчинення кожного з них та корисливий мотив злочину, вчиненого 20.02.2019, а також тяжкість їх наслідків.

Обвинувачений утримується під вартою згідно останнього вироку Уляновського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.12.2021 ОСОБА_5 було тимчасово залишено в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження, - до його розгляду та набрання законної сили кінцевого рішення суду у ньому.

У зв`язку з цим, до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 слід тимчасово залишити в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
Крім того, відносно ОСОБА_5 15.06.2019 ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Згідно повідомлення ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» обвинувачений ОСОБА_5 звільнений з-під варти 22.07.2019 у зв`язку із внесенням застави.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 у ході розгляду вказаного кримінального провадження неодноразово без поважних причин ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим його було оголошено в розшук, вчинив нові кримінальні правопорушення, тобто, таким чином, не виконував обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що кошти, в розмірі 1921 грн внесені у якості застави за обвинуваченого ОСОБА_5 після вступу вироку в законну силу підлягають зверненню в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати в сумі 572 грн за проведення товарознавчої експертизи слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази, а саме, 19 фрагментів алюмінієвої стічної ринви, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, слід повернути власнику, знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі №139/182/19 від 26.02.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на п`ять місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2021 року, - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою у даному провадженні в період з 14 червня 2019 року по 22 липня 2019 року включно, а також частково відбуте ним станом на день ухвалення цього вироку покарання за попереднім вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2021 року.

Початок строку відбування покарання рахувати з 02.02.2022, тобто з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_5 в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
Після вступу вироку в законну силу, заставу визначену ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 15.06.2019 у розмірі 1921 грн., внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Вінницькій області, - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язанні з проведеною товарознавчоюекспертизою в сумі 572 гривні.
Речові докази, а саме: 19 фрагментів алюмінієвої стічної ринви, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути ОСОБА_6 , знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі №139/182/19 від 26.02.2019.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення надіслати обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя :