УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:
07 вересня 2021 року на адресу суду поштою надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 27 липня 2021 року.
Як на підставу звернення до суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_4 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовують її тим, що ОСОБА_3 за допомогою поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою від 27 липня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, яка 02 серпня 2021 року була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування, про що свідчить витяг з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень, розміщеного на офіційному веб-сайті УДППЗ «Укрпошта». Однак, на час звернення до суду зі скаргою відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.
Крім того, адвокат ОСОБА_4 просив вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді зі скаргою, посилаючись на те, що про зазначену бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань йому стало відомо 01 вересня 2021 року.
У судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, не з`явився, однак з огляду на стислі строки розгляду даної категорії справ, а також з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність.
Уповноважена особа (слідчий) Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, у відповідності до ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, 27 липня 2021 року ОСОБА_3 за допомогою поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування 02 серпня 2021 року, про що свідчить витяг з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень, розміщеного на офіційному веб-сайті УДППЗ «Укрпошта».
Однак, станом на день розгляду скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Статтею 11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, у висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує, обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дослідивши зміст долученої до скарги заяви про вчинення, на думку адвоката ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить викладу відповідних фактичних обставин та ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 387 КК України, тобто в частині розголошення даних оперативно-розшукової діяльності; розголошення даних досудового розслідування.
При цьому, ч. 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення, яких ОСОБА_3 у заяві від 21 липня 2021 року належним чином наведено не було, а відтак, на переконання слідчого судді, і бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутня.
Крім того, посилання скаржника на те, що 01 вересня 2021 року йому стало відомо, про те що уповноваженою особою (слідчий) Державного бюро розслідувань не внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому саме з 01 вересня 2021 року обчислюється строк на оскарження бездіяльності слідчого, передбаченої ч. 1 ст. 303 КПК України, на переконання слідчого судді, не може бути прийнято до уваги, оскільки скаржнику були достовірно відомі вимоги кримінального процесуального законодавства України щодо обов`язку слідчого невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що положення ч. 1 ст. 304 КПК України чітко регламентує, що скарги на бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані протягом десяти днів з моменту вчинення такої бездіяльності, а не з моменту, коли особа дізналася про її вчинення. Разом із цим, у своїй скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не зазначає, які саме об`єктивні причини завадили йому звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування у строк, встановлений ст. 304 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого.
Враховуючи вище зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11 КК України, ст.ст. 60, 214, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1