Справа № 487/4927/19
Провадження № 1-кп/487/191/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0001567 від 10.08.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дільниче Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою , офіційно не працює, не одруженого, мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого -
в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою , офіційно не працює,навчається на 2 курсі Залізничного технікуму, не одруженого, мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_3 , раніше не судимого
в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою , офіційно не працює, не навчається, не одруженого, мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_4 , раніше не судимого -
в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Дільниче Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою , офіційно не працює, навчається на 2 курсі Миколаївського суднобудівного ліцею, не одруженого, мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_5 , раніше не судимого
- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників обвинувачених : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
потерпілого ОСОБА_16
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
17 квітня 2019 року, близько 22 години 00 хвилин, більш точного часу в ході судового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходились неподалік дитячого містечка «Казка» в м. Миколаїв, де помітили раніше не відомого їм потерпілого ОСОБА_16 , після чого у них раптово виник спільний злочинний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_16 , а саме його рюкзака синього кольору.

Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали йти за потерпілим ОСОБА_16 по АДРЕСА_6 , далі перейшли до залізничних колій, та знаходячись на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку АДРЕСА_7 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілого ОСОБА_16 ззаду та із застосуванням до останнього насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, почали наносити ОСОБА_16 удари кулаками в область потилиці, обличчя та по тілу потерпілого ОСОБА_16 , чим завдали останньому фізичного болю. Після чого ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відкрито заволоділи рюкзаком марки «Star Dragon» синього кольору, вартістю 200 грн., який належить потерпілому ОСОБА_16 , в якому знаходились інструменти різного призначення, зокрема шуруповерт марки Edon, вартістю 300 грн., клещі для зняття ізоляції марки Gross-17718, вартістю 280 грн., рулетка марки Sigma, вартістю 50 грн. та інше майно, яке не представляє матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_16 .

В подальшому ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 830 гривень.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, та визнає ОСОБА_4 винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою группою осіб, визнає ОСОБА_5 , винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою группою осіб, визнає ОСОБА_6 винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою группою осіб, визнає ОСОБА_7 винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) ,поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою группою осіб.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину не визнав. В силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав. В силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав. В силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав. В силу ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Потерпілий ОСОБА_16 суду показав, що 17.04.2019р. біля 22 год. він повертався додому та проходив по вулиці Сидорчука, потім по вул. Скороходова , коли помітив, що за ним йдуть якійсь хлопці. В районі вул. Заводської, 2 м.Миколаєва його наздогнали 4 особи чоловічої статі та почали всі разом наносити йому тілесні ушкодження руками та ногами по голові, тулубу, обличчю. Потім вони забрали в нього рюкзак, в якому знаходились інструменти різного призначення шуруповерт, клещі, рулетка та інше. І відразу ж хлопці почали тікати. Він забіг за двори та викликав поліцію. Через деякий час патрульні поліцейські наздогнали обвинувачених і затримали їх. Вказаних осіб він впізнав за фотознімками по статурі, одягу. В судовому засіданні він також підтвердив, що саме обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 носили йому тілесні ушкодження та забрали в нього рюкзак із інструментами.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду показав, що 17.04.2019року вночі він знаходився на патрулюванні вулиць, коли надійшов виклик на АДРЕСА_7 про пограбування потерпілого. Коли вони під`їхали до потерпілого, він їм повідомив, що нападаючих було четверо хлопців, які його побили і забрали рюкзак із інструментом , вказав їх прикмети та в чому вони були одягнені. Продовживши патрулювання вулиць, через 5-7 хвилин , по АДРЕСА_8 він побачив 4 хлопців і в одного із яких на спині висів рюкзак, за описами схожий на той, що вказав потерпілий. Почали спілкуватись із хлопцями , ті відкрили рюкзак, в якому знаходились інструменти, також схожі за описом речей, які були викрадені у потерпілого. Через деякий час під`їхав інший автомобіль із поліцейськими, в якому знаходився потерпілий. Потерпілий впізнав осіб, які його пограбували та побили, впізнав свій рюкзак і інструменти.
На підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом були досліджені наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2019 року о 23 год.30 хв. за заявою ОСОБА_16 внесено відомості про те , що 17.04.2019р. близько 22 год.00 хв. невідомі особи, знаходячись по АДРЕСА_7 , відкрито , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я , викрали майно, яке належить ОСОБА_16 .
Відповідно до протоколу від 18.04.2019 року прийнято заяву ОСОБА_16 , в якій він просив прийняти міри до невідомих йому 4-х хлопців, які 17.04.2019р. близько 22 год. , знаходячись по вул. Заводській біля буд.№2-А в м.Миколаєві біля залізничної колії із застосуванням насилля відкрито заволоділи його майном - рюкзаком із інструментами, чим спричинили йому матеріальну шкоду.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.04.2019року та фотознімками до нього оглянута відкрита ділянка місцевості по вул. Шосейній в м.Миколаєві , де було виявлено ОСОБА_5 , який видав рюкзак синього кольору, який, як він вказав, він його ніс після того, як рюкзак разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забрали у невідомого чоловіка. Також оглянуто рюкзак синього кольору, в якому знаходились інструменти різного призначення, який вилучено та поміщено до сейф-пакету.
Відповідно до протоколу огляду місця події та фотознімками до нього від 18.04.2019року оглянута ділянка місцевості із залізничними коліями, яка простягується від будинку №1 по вул. Ліскова до будинку №2 по вул. Заводська у м.Миколаєві. В ході огляду місця події ОСОБА_16 вказав на місце заволодіння його майном.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2019 року потерпілий ОСОБА_16 впізнав на фотознімку ОСОБА_6 за скупністю рис обличчя , як особу, котра 17.04.2019р. в групі із іншими особами напала на нього та заволоділа його рюкзаком, а також бачив цю особу при затриманні її поліцейськими біля буд. АДРЕСА_9 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2019 року потерпілий ОСОБА_16 впізнав на фотознімку ОСОБА_4 за скупністю рис обличчя , як особу, котра 17.04.2019р. в групі із іншими особами напала на нього та заволоділа його рюкзаком, а також бачив цю особу при затриманні її поліцейськими біля буд. АДРЕСА_9 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2019 року потерпілий ОСОБА_16 впізнав на фотознімку ОСОБА_7 за скупністю рис обличчя, як особу, котра 17.04.2019р. близько 22 год. в групі із іншими особами напала на нього , нанесла йому побої та заволоділа його рюкзаком.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2019 року потерпілий ОСОБА_16 впізнав на фотознімку ОСОБА_5 за скупністю рис обличчя як особу, котра 17.04.2019р. близько 22 год. в групі із іншими трьома особами напала на нього, нанесла йому побої та заволоділа його рюкзаком.
Відповідно до протоколу від 25.04.2019року та фотознімками до нього старшим слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області оглянуто рюкзак синього кольору, всередині якого знаходяться інструменти різного призначння: рулетка, налобний ліхтарик, клещі, шуруповерт, паяльник.
Відповідно до протоколу пред`явлення речей до впізнання за фотознімками, від 25.04.2019 року потерпілий ОСОБА_16 впізнав за зовнішніми ознаками рюкзак, який в нього було викрадено 17.04.2019року.
Відповідно до постанови від 18.04.2019року рюкзак синього кольору, всередині якого знаходяться інструменти різного призначння: рулетка, налобний ліхтарик, клещі, шуруповерт, паяльник визнано речовими доказами та залучено до кримінального провадження в якості речових доказів. Вищевказані речі на відповідальне зберігання передано потерпілому ОСОБА_16 .
Відповідно до довідки, виданої фізичною особою- підприємцем ОСОБА_18 вартість шуруповерта станом на 17.04.2019р. становить 300 грн., вартість клещів для зняття ізоляції становить 280 грн., вартість рулетки становить 50 грн.
Відповідно до довідки, виданої фізичною особою- підприємцем ОСОБА_19 вартість рюкзаку у колишньому користуванні становить 200 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2019 року свідок ОСОБА_17 впізнав на фотознімках ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за скупністю рис обличчя , як осіб, котрі 17.04.2019р. близько 22 год. були затримані ним в групі із іншими трьома особами біля будинку АДРЕСА_9 . При затриманні ОСОБА_5 було виявлено рюкзак синього кольору, який впізнав потерпілий як свій.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2019року та відеозапису до нього , який безпосередньо було переглянуто в судовому засіданні вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 на місці вчинення кримінального правопорушення розповів про події, які мали місце 17.04.2019року о 22 год.00 хв. неподалік вулиці Заводської в м.Миколаєві та за яких обставин невідомі особи у кількості чотирьох осіб відібрали його рюкзак із майном.

Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано у межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст..ст.219,283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин та винуватості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою группою осіб.
Суд критично розцінює позицію обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повністю заперечували факт вчинення цього злочину та вважає їх необґрунтованими , оскільки вони спростовуються вищевикладеними дослідженими в ході судового розгляду доказами а також наступним..
Так, досліджені в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 логічні, послідовні, конкретні, не містять протиріч, узгоджуються між собою, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв*язку.
Судом не встановлено таких обставин,які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідка. Так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, мотивів можливої нечесності , як приводу для обмовляння обвинувачених захистом не доведено.
В судовому засіданні обвинувачені мали право допитати цих осіб , що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням їм можливості надати аргументи на спростування їх показань, але обвинувачені таким правом не скористались, відмовившись від дачі показань , тому жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, суд не встановив.
Показання потерпілого та свідка повністю узгоджуються зі змістом інших доказів, які були досліджені судом.Тому суд розцінює позицію обвинувачених, як їх бажання уникнути кримінальної відповідальності.
Захистом було заявлено про недопустимість доказів. А саме, вони просили визнати недопустимими:
1.Заяву потерпілого ОСОБА_16 від 18.04.2019 року щодо вчинення відносно нього злочину, оскільки в заяві є виправлення в даті її складання.
2. Щодо протоколу огляду місця події, оскільки він проведений без залучення захисника.
3. Протоколи пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_16 , оскільки фотознімки не пронумеровані.
4. Протоколи пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_17 , оскільки він впізнавав осіб, яких затримував, а не таких, що скоїли кримінальне правопорушення.
5. Протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_16 , окільки його проведено з порушенням, так як проведено вдень, а не вночі, тому потерпілий не міг розгледіти осіб, які на нього напали.
Проте суд критично ставиться до таких заперечень з боку захисту, виходячи з наступного.
За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року,визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частина 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В статі 87 КПК України зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Так, відповідно до дослідженої в ході судового розгляду заяви потерпілого ОСОБА_16 на ній міститься також і дата без виправлень про те, що заяву прийняв 18.04.2019р. слідчий СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_20 .
Що стосується доводів сторони захисту про необхідність визнання протоколів пред`явлення осіб для впізнання недопустимими доказами,то суд вважає їх також необґрунтованими, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог закону за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками. Свідкам було пред`явлено фотознімки обвинувачених разом з іншими фотознімками, яких було не менше трьох і вони не мали різких відмінностей у віці та зовнішності.
У відповідності до вимог ч.7 ст.223 КПК України ця слідча дія була проведена у присутності двох понятих. Тому доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження про визнання цього протоколу предявлення для впізнання недопустимими. Крім вказаного доводу сторона захисту не надала доказів на підтвердження будь-якої заінтересованості вказаної особи по даному кримінальному провадженню.
З цих же підстав не підлягає задоволенню і клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу від 08.05.2019р. проведення слідчого експерименту із потерпілим.
Так, потерпілий ОСОБА_16 безпосередньо в судовому засіданні вказав на обвинувачених, як на осіб, які скоїли вищезазначений злочин.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_17 підтвердив факт впізнання обвинувачених як осіб, на котрих вказав потерпілий ОСОБА_16 , котрі вчинили відносно нього цей злочин. І при їх затриманні, у обвинувачених знаходилось майно, яке було відкрито викрадено у потерпілого. Між тим, яких небудь пояснень та спростувань, яким чином вказане належне потерпілому майно опинилось у обвинувачених останні як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду не пояснили і не спростували.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення» (пункт 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»).
Зазначений доказ був досліджений в судовому засіданні з наданням можливості стороні захисту надати аргументи на спростуваня його достовірності, однак жодних об*єктивних даних для того, щоб ставити його під сумнів,суд не встановив.
Зміст цього доказу,викладений вище судом аналізується та оцінюється у сукупності з іншими доказами , як такий,що прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню, а саме перебування обвинувачених недалеко від місця злочину в той час, коли злочин було вчинено, та безпосередньо , покази в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_16 , а тому ці докази є належними та допустимими.
Окрім того, до даної події потерпілий та свідок не були знайомі із обвинуваченими, що фактично виключає можливість неприязних відносин між ними, а отже і мотив оговорити останніх, тому доводи сторони захисту суд вважає необґрунтованими.
За таких обставин не встановлено судом передбачених законом підстав для визнання заявлених сторою захисту недопустимими доказів, оскільки вони отримані органом досудового розслідування без істотного порушення прав і основоположних свобод обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
При призначенні покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених , обставини, що їх обтяжують, дані щодо особи обвинуваченого та тяжкість злочину.
Так, обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст.66 КПК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , що передбачена ст.67 КПК України судом також не встановлено.
Суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 яка передбачена ст.66 КПК України суд враховує вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 ,що передбачена ст.67 КПК України судом не встановлено.
Також суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 ,який вперше притягується до кримінальної відповідальності,навчається, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , яка передбачена ст.66 КПК України суд враховує вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачена ст.67 КПК України судом не встановлено.
Також суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ,яка передбачена ст.66 КПК України суд враховує вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ,що передбачена ст.67 КПК України судом не встановлено.
Також суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.
При призначенні покарання обвинуваченим суд також враховує досудову доповідь сектора ювенальної пробації м.Миколаєва філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області та начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколївській області ,відповідно до яких орган пробації вважає , що виправлення обвинувачених можливе без позбавлення волі на певний строк та вважає за доцільним звільнити обвинувачених від відбування покарання із застосуванням положень ст.ст.75,76,104 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи ступень тяжкості скоєного обвинуваченими злочину, який відноситься до тяжкого, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчинених діянь та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують , суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст.75 та 76 КК України яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
На думку суду застосування саме такого виду та міри покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинувачених та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченими, так і іншими особами. Призначаючи саме такий вид покарання суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, оскільки покарання має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 в період іспитового сроку періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 , ст.104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 ,ст.104 КК України зобовязати ОСОБА_5 в період іспитового сроку періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 , ст.104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 ,ст.104 КК України зобовязати ОСОБА_6 в період іспитового сроку періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 , ст.104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 ,ст.104 КК України зобовязати ОСОБА_7 в період іспитового сроку періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженим не обирався.
Речові докази вважати переданими потерпілому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1