ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1902/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 9 вересня 2021 року приблизно о 07 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу житлового будинку № 172, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кіоску та взяв належне ОСОБА_5 на загальну суму 5100 грн. майно, а саме: сумку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 3500 грн., мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5а», вартістю 1600 грн., дві банківські картки «Аваль» та «Пумб», паспорт громадянина України, зарядний пристрій до мобільного телефону, захисні маски у кількості 5 штук, які для потерпілої матеріальної цінності не становить. Однак, будучи поміченим потерпілою ОСОБА_5 , ОСОБА_2 від свого злочинного умислу не відмовився, розуміючи, що його злочинні дії викрито, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 9 вересня 2021 року приблизно о 8 год. ранку їхав з роботи. Вийшов на Харківському шосе в м. Києві, побачив відкритий ларьок, зайшов до нього та взяв сумку. Потерпіла почала кричати, і він втік. ОСОБА_2 забіг за магазин, де викинув сумку з іншим майно, а забрав лише мобільний телефон.
При цьому ОСОБА_2 пояснив, що розумів, що його дії було викрито, але все одно втік з місця вчинення злочинну, оскільки необхідні були кошти через скрутне матеріальне становище.
Вартість викраденого, так як воно зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_2 не оспорює.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є нетяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який несудимий, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати вартість проведених судових експертиз на загальну суму 998 грн. 10 коп. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1