Справа № 199/7551/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000301 відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, беручи до уваги, що ОСОБА_5 повідомлений про підозру у скоєнні двох епізодів умисного тяжкого корисливого злочину грабежу, раніше судимий за умисні тяжкі злочини, може переховуватись, скоювати злочини.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, а якщо суд задовольнить клопотання прокурора, просили суд встановити мінімальний розмір застави.

Прокурор заперечувала проти заявленого стороною захисту клопотання.

Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, , за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, на думку суду вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського Суду з прав людини (далі стисло ЄСПЛ) щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

На теперішній час, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, відбув покарання у вигляді позбавлення волі, звільнившись з місця позбавлення волі 07.05.2020 та через незначний час повторно був повідомлений про підозру у скоєнні умисного тяжкого злочину, не працював, може скоювати нові злочини, а докази, за якими ОСОБА_5 за станом здоров`я не може перебувати в слідчому ізоляторі, суду не надано, та є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_5 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду.

Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Крім того, суд зазначає, що на теперішній час за клопотанням не допитані свідки з боку сторони захисту, а саме, поняті, які брали участь у проведенні слідчих дій під час досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд також вважає, що підстав для зменшення суми застави не має, оскільки розмір визначеної є співмірним з тяжкістю кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_5 та не є таким, що заздалегідь є непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Керуючись ст.ст.131,132,199,331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Дніпро - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 грудня 2021 включно.
Відмовити обвинуваченому ОСОБА_5 та захиснику в задоволенні клопотання про зміну йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та зменшення суми визначеної застави.

Залишити розмір застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених діючим КПК України 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає загальну суму 113500 грн.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілим та їх представникам для відома.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1