УХВАЛА

12 січня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000363 від 16.11.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України, звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 16 листопада 2021 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_7 , порушуючи вимоги підпункту б) пункту 2.3. та підпункту а) пункту 2.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральна в с. Велика Городниця Дубенського району Рівненської області, зі сторони с. Яловичі в напрямку с. Залав`я цього ж району, в порушення вимог пунктів 10.1. та 12.4. Правил дорожнього руху, не дотримавшись встановленої в межах населеного пункту швидкості руху, яка не повинна перевищувати 50 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки, та перед зміною свого напрямку руху у вигляді виїзду на зустрічну смугу, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 від отриманих травм помер під час транспортування в лікувальний заклад.
Порушення ОСОБА_7 вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху - перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
17.11.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план-схемою до нього;речовими доказами, вилученими з місця пригоди: автомобілі «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з наявними механічними пошкодженнями; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; результатом тестування на стан сп`яніння ОСОБА_7 від 16.11.2021 о 18 годині 46 хвилин, за допомогою алкотестера «Драгер» та іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування.
19.11.2021 ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, який закінчується 14.01.2022.
Метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували й на час застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, з вказаними ризиками наявні інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, які є обов`язковими до врахування під обрання міри запобіжного заходу, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінального правопорушення та тяжкість покарання.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що дані ризики на даний час не зменшились, а реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задоволити з підстав викладених у ньому та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання за викладених у письмових запереченнях підстав та при цьому вказали, що підозрюваному необхідне оперативне втручання в рамках стаціонарного медичного закладу.
Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 16.11.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України.
17.11.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України.

19.11.2021 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 14.01.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при його розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальну міру покарання до 10 років, однак достатніх доказів про існування всіх ризиків, про які зазначено у клопотанні слідчим не надано та не доведено їх у судовому засіданні.
Так, Європейський суд неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що суворість покарання хоча і є однією із обставин, яка має враховуватись при оцінці ризику переховування, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого доказу повинна проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. У справі «Летельє проти Фрранції», п. 4 суд зазначив, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановленн яризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами у іншому випадку тримання особи під вартою. Таке обґрунтоване тривале тримання під вартою особи слід розцінювати упереджене очікування стороною обвинувачення обвинувального вироку.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
З урахуванням викладеного, а також обставин, передбачених ст. 178 КПК України, продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою є недоцільним так, як на даний час усі слідчі (розшукові) та процесуальні дії проведено, та за час перебування підозрюваного під вартою нових обставин в ході досудового розслідування не встановлено.
Слідчий суддя також приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, має хорошу репутацію, що свідчить про його місці соціальні зв`язки, тісно співпрацює із органом досудового розслідування, щиро розкаюється у скоєному та частково відшкодував завдану потерпілим шкоду. Окрім того, з врахуванням лікарського заключення, ОСОБА_7 потребує оперативного втручання на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Перебуваючи в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» не забезпечить право ОСОБА_7 на належну професійну медичну допомогу у зв`язку з відсутністю кваліфікованого медичного персоналу та відповідного медичного обладнання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Вказані гарантії закріплені у статті 49 Конституції України де кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням вище викладеного, обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт та покласти на нього обов`язки визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178,181,183,193-194, 197,199, 201,205, 309, 395,376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 лютого 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обовязки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора та суду, однак з можливістю проходити медичні обстеження, лікування у медичних закладах;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання СУ ГУНП в Рівненській області.
Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом до17 лютого 2022 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1