Справа №295/727/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000915 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, -

за ст. 122 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
13.10.2020 близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_3 перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та раптово наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя останнього, а саме верхню губу, після чого одразу наніс приблизно шість ударів кулаками обох рук по голові.

У подальшому, ОСОБА_3 штовхнув обома руками ОСОБА_5 у лівій бік тулуба, від чого він впав на асфальтне покриття правим боком свого тіла та перебував у положенні лежачи, а ОСОБА_3 в цей же час наніс один удар своєю правою ногою в ліву частину тулуба останнього, а саме в область ребер.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, а також переломів 7-8 ребер зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що потягнуло за собою тривалий розлад здоров`я, але не було небезпечним для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що 13.10.2020 прийшов додому, де у дворі зустрів дружину з подругою та дітьми, які каталися на самокатах. Пройшовши до під`їзду почув крик дружини, на який побіг та побачив під колесами автомобіля самокат, на якому каталася його дитина. Дружина тримала дитину на руках, плакала та сварилася з водієм автомобіля. Водій відкрив двері і запитав чи може він відшкодувати збитки, але оскільки він був на емоціях застосував до водія фізичну силу. Вдарив кулаком водія в обличчя, від ударів водій пригнувся, а він продовжив наносити удари руками по тулубу, напевно бив і по голові та один раз вдарив ногою по тулубу і по задній лівій дверці автомобіля. Зазначив, що його охопила злість та страх за дитину, а тому бив водія, потім заспокоївся і припинив бити. Щиро розкаюється у вчиненому злочині, приніс публічні вибачення потерпілому та просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена безпосередньо дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 13.10.2020 керуючи автомобілем, а саме здаючи назад, наїхав на дитячий самокат. Почув хруст та одразу зупинився. Побачив жінку, яка почала кричати, нецензурно обзивати. Підійшовши до автомобіля жінка дістала самокат, а він запропонував відшкодувати збитки, на що остання відмовилася, продовжила кричати та сказала, що покличе чоловіка. Він вийшов з автомобіля і прибіг ОСОБА_7 , який нічого не говорячи почав наносити удари, а саме перший удар кулаком в ліву губу, від чого він присів, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари обома руками по голові, від чого пішла кров. Він піднявся, але ОСОБА_7 обома руками штовхнув його, від чого впав, а ОСОБА_7 правою ногою наніс удар по тулубу в районі ребер, бив ногами по животу та ногах, на прохання зупинитися не реагував. Після ОСОБА_7 перечепився за його ноги, впав, піднявся і хотів продовжити побиття, але втрутилися сторонні люди. Матюхін бігав, кричав та погрожував. Хто викликав поліцію йому невідомо, після складання паперів поїхав до лікарні. Проходив лікування три тижні амбулаторно. Також під час побиття ОСОБА_7 пошкодив його автомобіль.

Свідок ОСОБА_8 показала, що разом з невісткою та онуком гуляли у дворі. Коли перебувала на площадці почула крик невістки і побачила, як автомобіль здає назад та наїжджає на дитячий самокат, на якому була дитина, невістка встигла схопити дитину. З дому вибіг син, який підбіг до водія, вдарив останнього рукою по щоці, а вона забравши онука пішла. Що відбувалося далі не бачила. Зазначила, що син був в емоційному стані, оскільки його дитина ледве не потрапила під колеса автомобіля.

Свідок ОСОБА_9 показала, що разом із сусідкою та дітьми йшли на дитячу площадку, її дитина поруч їхала на самокаті, а в цей час автомобіль, який здавав назад наїхав на самокат і вона ледь встигла схопити дитину на руки. Намагалася поспілкуватися з водієм, звернути увагу на те, що кругом багато дітей. Дитина злякалася, плакала, а тому вона їїпонесла до свекрухи і в цей час напевно пробіг її чоловік. Віддавши дитину повернулася і побачила, як чоловік ногою вдаряє по лівій дверці автомобіля і на землі лежав водій. Як чоловік наносив удари вона не бачила. Зазначила, що від наїзду дитина отримала нервовий стрес, але до лікарів не зварталася.

Свідок ОСОБА_10 показав, що прибув за викликом ДТП без травмованих. По місцю події з`ясувалося, що водій наїхав на дитячий самокат, у зв`язку з чим було складено протокол та з`ясовано, що батько дитини спричинив водієві тілесні ушкодження. Зазначені обставини стали відомі від водія, який тримався за ребра, у зв`язку з чим викликалася швидка. Обвинуваченого на місці події не було.

Також вина обвинуваченого доведена дослідженими документами, а саме витягом з ЄРДР від 14.10.2020; протоколом огляду місця події від 13.10.2020, під час якого потерпілий вказав місце спричинення йому тілесних ушкоджень; висновком експерта № 2397 від 22.12.2020, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, а також переломи 7 та 8 ребер зліва, які виникли від дії твердих тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів, якими могли бути кулак, взута нога, тощо. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи могли утворитися від удару кулаком та відносяться до легких тілесних ушкоджень, а переломи 7-8 ребер відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як таке, що потягло тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, вказаних потерпілим під час слідчого експерименту та не могли утворитися від падіння з положення стоячи на площину. Слідчим експериментом за участю потерпілого, під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 122 ч.1 КК України, які виразилися у заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Під час судового розгляду встановлено, що кримінальне правопорушення у присутності дитини не вчинялося.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, характеризується посередньо, має на утриманні трьох малолітніх дітей, приніс публічні вибачення потерпілому, критично ставиться до вчиненого. Також судом враховується думка потерпілого.

Згідно результатів досудової доповіді Богунського районного відділу ДУ «Центр пробації», орган пробації прийшов до висновку про високий ризик вчинення кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому вважають, що виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства неможливо.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю та майну потерпілого і витрати, пов`язані з проведенням експертизи в загальній сумі 13894,90 коп. підлягає до задоволення, оскільки підтверджений доказами та їх розмір не оспорюються обвинуваченим.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок спричинених тілесних ушкоджень потерпілому спричинено моральні та фізичні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у його житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, насторогу, тривогу. Крім того, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого ОСОБА_3 реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 10000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 13894 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 90 коп. та 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1