ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1742/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст. 185 КК України
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
27 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2021 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 змінено, застосовано у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони цілодобово залишати житло. Покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченому змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, скасувати в частині зміни запобіжного заходу. Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, задовольнити, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, залишити без задоволення.

Апелянт в своїй скарзі посилається на постанову Верховного суду від 28.03.2019 року (справа №286/1695/18), як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скарги на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення ч. 2 ст. 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення щодо вирішення обвинувачення по суті.

Ухвала суду першої інстанції про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не віднесена законодавцем до таки, які підлягають окремому апеляційному оскарженню.

Згідно постанови Верховного суду від 28.03.2019 року (справа №286/1695/18), на яку посилається прокурор в апеляційні скарзі в обґрунтування наявності права апеляційного оскарження, підозрюваному на стадії досудового розслідування змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на домашній арешт.

Тобто, вказана постанова суду стосується питання права підозрюваного на оскарження зміни запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.

Вказаною постановою суду касаційної інстанції, не передбачено виключеного права стороні обвинувачення на стадії підготовчого розгляду оскаржити ухвалу районного суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Положеннями кримінального процесуального закону, окреме оскарження ухвали суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції не передбачено.

Виключних обставин, які б свідчили про необхідність невідкладної перевірки судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості вищевказаної ухвали суду, не вбачається.

Відповідно до п. 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 396, 398, 399 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2021 року.

Копію даної ухвали та оригінал апеляційної скарги з додатками надіслати особі, які подала - прокурору у кримінальному провадженні прокурору відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2