Справа № 216/4030/21
Провадження № 1-кс/177/18/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 № 216/4030/21 (провадження № 1-кс/177/18/21) щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
У судовому засіданні 09.09.2021 ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 від участі у розгляді вказаної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 04.10.2021, для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Мотивуючи заяву про відвід, заявник ОСОБА_3 посилається на положення ст. 75 КПК України, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, рішення Конституційного суду України № 23рп/2009 від 2009, № 13рпрп/2000 від 16.11.2000 та зазначає, що у неї є сумніви щодо неупередженості судді.

Вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 під час розгляду скарги грубо порушено норми процесуального законодавства, зокрема, порушено її право на залучення представника, гарантоване ст. 59 Конституції України, відтак, остання підлягає відводу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у ній.

У судове засідання інші учасники судового провадження не з`явилися, повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву про відвід, матеріали провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім цього, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», які схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27.07.2006 № 2006/23 зазначено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п.п. 49, 50, 52,) указав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Тобто, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Із поданої ОСОБА_3 заяви про відвід слідчого судді вбачається, що вона фактично не погоджується з прийнятими процесуальними рішеннями слідчим суддею ОСОБА_4 під час розгляду поданої нею скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, якою не було допущено до участі у справі в якості представника заявника ОСОБА_5 та роз`яснено заявнику положення вимог Кримінального процесуального кодексу України щодо представника у кримінальному провадженні.

Разом з тим, незгода заявника із процесуальним рішенням слідчого судді, не є підставою для відводу останнього.

Сам по собі факт прийняття слідчим суддею процесуального рішення у кримінальному провадженні, так само, як і дії слідчого судді в судовому засіданні не можуть бути розціненими як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді у кримінальному провадженні, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватись судами вищих інстанцій під час перегляду остаточного судового рішення у кримінальному провадженні.

Указане також узгоджується з положеннями, що викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8, відповідно до якого, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Отже, сумніви заявника стосовно неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а також щодо можливих видимих ознак її наявності, не підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими та виправданими.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в неупередженості слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей до ЄРДР, немає правомірних сумнівів, відтак, правові підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на невнесення відомостей до ЄРДР.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1