Справа №587/2609/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1027/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Вимагання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 07 липня 2021 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно якої просить ухвалу суду скасувати та обрати запобіжний захід не пов?язаний із позбавлення свободи.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 07 липня 2021 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На строк до 60 днів. Тобто до 04 вересня 2021 року.

Суд своє рішення мотивував тим, що продовження тримання під вартою має оцінюватися індивідуально, з урахуванням конкретних обставин справи, а оскільки в даному випадку існуючі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК не зменшилися та обвинуваченим було вчинено умисний тяжкий злочин, все це вказує на те, що дія запобіжного заходу має бути продовжена.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що мотиви якими керувався слідчий суддя під час обрання йому запобіжного заходу не є преюдиційними, а тому суд ними не пов?язаний і може не обирати найсуворіший запобіжний захід. Крім того, зазначає і проте, що лише тяжкість інкримінованого обвинувачення не може бути єдиною та достатньою підставою для обґрунтування застосування тримання під вартою.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, позицію прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту положень ст. 177 КПК слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час здійснюється розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч.1 ст. 263 та ч.3 ст. 357 КК. Ухвалою суду від 9 грудня 2020 року судом відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді утримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року строк тримання під вартою був продовжений до 23 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року строк тримання під вартою був продовжений до 19 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року строк тримання під вартою був продовжений до 07 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 04 червня 2021 року строк тримання під вартою був продовжений до 02 серпня 2021 року.

Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений є особою, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності і на даний час відносно нього здійснюється розгляд кримінального провадження за фактом вчинення сукупності кримінальних правопорушень як проти власності так і пов?язаних з незаконним обігом зброї, а також за фактом незаконного заволодіння документом.

Також, як пояснила прокурор, на даний час ще не всі докази по кримінальному провадженню були досліджені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень обвинуваченого щодо не доведеності ризиків, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про існування зазначених ризиків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 357 КК,на даний час досліджені судом докази вказують на ймовірну причетність обвинуваченого до інкримінованих діянь.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.

А твердження апеляційної скарги про відсутність преюдиційного значення ухвал слідчого судді під час обрання запобіжного заходу братися до уваги не можуть, оскільки на даний час триває стадія судового провадження і запобіжний захід було обрано саме судом та відносно обвинуваченого.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, підстав для скасування судового рішення, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 07 липня 2021 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4