Справа № 490/6380/21
н/п 1-кп/490/577/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Первомайськ Миколаївської області, за національністю - українець, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу за контрактом на посаді оператора 3 зенітно-ракетного взводу зенітно ракетної батареї зенітно-ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
Громадянин ОСОБА_3 27.09.2018 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового та сержантського складу, строком на 3 (три) роки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.09.2018 №228 громадянина ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2018 №340 ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги 3 відділення зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2019 №123-РС ОСОБА_3 призначено на посаду оператора 3 зенітно-ракетного взводу зенітно ракетної батареї зенітно-ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
О 08 год. 00 хв. 06.04.2021 старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді оператора 3 зенітно-ракетного взводу зенітно ракетної батареї зенітно-ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог закону, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її межами за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.
29.04.2021 старший солдат ОСОБА_3 , добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 та продовжив несення військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту, ОСОБА_3 суду показав, що дійсно не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 та поїхав до себе додому, де перебував до 29.04.2021. Окремо зазначив, що наміру ухилятися від військової служби не мав, свою провину визнав у повній мірі, про свій вчинок жаліє та ставиться до нього негативно.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, раніше не судимий, за службовою характеристикою за час виконання службових обовязків зарекомендував себе задовільно.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1