Провадження № 11-сс/4820/586/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника володільця
майна- адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого, погодженого з прокурором, задоволено. Накладено арешт на майно, зокрема на автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова шасі НОМЕР_2 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що згідно ст.ст.170-173 КПК України наявні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно, з позбавленням права на користування ним, а також розпорядження і відчуження, з метою забезпечення збереження даного речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення можливості проведення експертиз.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно, автомобіль «Porsche Cayenne» передати на зберігання законному власнику.

Стверджує, що оскаржувана ухвала була постановлена у відсутність в судовому засіданні ОСОБА_9 , копія ухвали отримана останньою 01.10.2021 року, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних, незалежних від ОСОБА_9 причин.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою, оскільки в ній не зазначено прізвище та інші дані підозрюваної особи, за якою статтею підозрюється.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що необхідно провести експертизи, але не зазначено які саме, тому такі посилання на думку апелянта, є формальними.

Посилання слідчого судді на існування ризику приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження майна є безпідставним, та не має жодного підтвердження.

На думку апелянта, вказаний автомобіль, на який накладено арешт, залишено на зберігання на спецмайданчику для зберігання транспортних засобів є небезпечним, оскільки із-за погодних умов, останній, піддається негативному впливу погодних умов, також його перебування в нерухомому стані негативно впливає на консервацію та герметизацію, що суперечить меті та завдання, а саме зберігання, запобігання пошкодження чи можливого знищення, псування, втрати, зникнення, тощо.

Зазначає, що ОСОБА_9 , згідно з матеріалами кримінального провадження, не визнана підозрюваною чи обвинуваченою, тому накладення арешту на її автомобіль, є безпідставним.

Апелянт посилається на практику ЄСПЛ, якою дії слідчого та слідчого судді можуть бути визнані незаконними, тобто не відповідають чинному законодавству, а вказаний автомобіль незаконно та безпідставно утримується працівниками поліції на майданчику, тому підлягає поверненню законному власнику.

Заслухавши суддю-доповідача, представника володільця майна, який підтримав вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_9 та її представника, копія постанови не направлялась місцевим судом на поштову адресу останніх, тому такі обставини дають підстави вважати, що строк пропущений ними на апеляційне оскарження з поважних причин.

Згідно з п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до приписів ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У дотриманні вимог ч.1 ст.171 КПК України в клопотанні слідчого, належним чином, зазначено підстави і мету, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, та відповідно обґрунтування необхідності арешту, що належить арештувати.

З матеріалів провадження вбачається, що група осіб з числа жителів м. Хмельницького, до складу якої входять: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою між собою здійснюють незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів із використанням автоматизованого боту - магазину в мессенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у якому виконує функцію адміністратора особа, яка користується обліковим записом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 22.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Під час проведення обшуку, зокрема, обшуку автомобіля марки «Порш Каєн», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено: 2 банківських картки Приватбанк № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 12005 грн. та автомобіль марки «Порш Каєн», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 15.09.2021 року постановою слідчого вказані предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Аналізуючи матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя, на даній стадії, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи апелянта стосовно того, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено які саме необхідно провести експертизи щодо майна, на яке накладено арешт, та такі посилання слідчого судді на думку апелянта, є формальними, не заслуговують на увагу, оскільки розслідування даного кримінального правопорушення знаходиться на стадії досудового розслідування, тому слідчий та прокурор відповідно до вимог КПК України мають визначити які саме види експертиз необхідні для встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

Посилання захисту на те, що існування ризиків приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження майна є безпідставними, та не мають жодного підтвердження, є необґрунтованими, оскільки досудовим слідством лише встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, тому зазначені ризики мають місце, і для забезпечення збереження даного майна є підстави для накладення на нього арешту.

Твердження апелянта, що ОСОБА_9 згідно матеріалів кримінального провадження не визнана підозрюваною чи обвинуваченою, тому накладення арешту на її автомобіль є безпідставним, не заслуговує на увагу, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що слідчим перевіряється інформація щодо причетності даного автомобіля до скоєного злочину, а саме придбання даного автомобіля за кошти, які отриманні за пересилання та збут наркотичних засобів, тому посилання в апеляційній скарзі про відсутність підстав для накладення арешту на майно не заслуговують на увагу.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з чим погоджується колегія суддів.
Інші доводи представника власника майна не містять інформації, яка б вказувала на суттєві порушення законодавства та давали б підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, колегія суддів виходить з того, що воно визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування.

В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч.1,2,3 ст.170 КПК України.

Виходячи з наведеного та обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 , погодженого з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_14 , про накладення арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні № 0000075, оскільки таке клопотання узгоджується з вимогами закону та вважає рішення слідчого судді про накладення арешту на майно законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З огляду на викладені обставини, керуючись ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити представнику ОСОБА_9 ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року про накладення арешту на майно ОСОБА_9 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу її представника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4