Справа № 148/1753/21
Провадження №1-кп/148/64/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000232 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпиківка, Тульчинський район, Вінницька область, який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Прокурор до початку судового засідання через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021, обвинуваченому ОСОБА_3 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 25.01.2022, тому просить суд вирішити питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , оскільки ризики визначені ст. 177 КПК, при обранні та продовженні запобіжного заходу не зникли.
Прокурор у судовому засіданні, наполягав на задоволені свого клопотання.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши учасників процесу дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
При вирішенні даного клопотання, судом враховується положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою" № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Пунктом 2 частини 3 статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку та приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років; можливості впливати на потерпілих, які є малолітніми особами, свідків, які є його сусідами, вчиняти нові злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
З врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, існуючих ризиків, особи обвинуваченого, суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
У зв`язку з чим, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
При цьому слід звернути увагу, що згідно ухвали слідчого судді від 13.07.2021 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 як альтернативу триманню під вартою, йому визначено розмір застави в розмірі 56 750 грн з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 18.03.2022.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2022.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1