ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5942/21 (1-кс/644/804/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1366/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000553 від 28.06.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 115КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк не більше шістдесяти днів, а саме - до 26 серпня 2021 року.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід з можливістю внесення застави.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру. Зазначає, що в клопотання слідчого та матеріалів провадження не зрозуміло, на підставі яких доказів зроблено висновок, що у підозрюваного виник умисел на протиправне позбавлення життя потерпілого, а не умисел на нанесення тілесних ушкоджень. Вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження наявності існування ризиків. Зазначає, що в ухвалі слідчого судді не наведено жодних фактів, обставин та аргументів, чому до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_9 , який відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю захисника ОСОБА_9 , але за участю іншого захисника ОСОБА_7 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000553 від 28.06.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
28.06.2021 року о 16:00 год. в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 (фактично затримано 28.06.2021 року о 11:56 год. за адресою: м.Харків, вул.Пушкинська, 57).
28.06.2021 року о 20:00 год. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
30.06.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначив, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: існує наявний обґрунтований ризик того, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що останній будучи громадянином Туреччини, зареєстрований та постійно мешкає в м. Денізлі, Туреччина, знаходиться на території України нетривалий час, постійного місця мешкання, у тому числі в м. Харкові, не має, до затримання тимчасово мешкав у неофіційно орендованому житлі, стійких соціальних зв`язків, сім`ї, інших утриманців не має, відсутні нерухомість, банківські клади на території України, можливість призначення покарання підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі за особливо тяжкий злочин може викликати загрозу втечі підозрюваного. Також, ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, після вчинення правопорушення, співробітників поліції не викликав, органи поліції про злочин не поінформував, а вжив негайних заходів до свого зникнення з місця злочину, зникнення слідів злочину на своєму тілі, одязі, також швидку допомогу потерпілому не викликав. Окрім цього, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які можуть під його тиском дати неправдиві свідчення на користь останнього та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий вважав, що стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК Українита зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідків;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Оцінивши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, який є особливо-тяжким, за яке передбачене законом покарання до 15 років позбавлення волі, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Туреччини, зареєстрований та постійно мешкає в Туреччині, знаходиться на території України нетривалий час, постійного місця мешкання, у тому числі в м. Харкові не має, до затримання тимчасово мешкав у неофіційно орендованому житлі, стійких соціальних зв`язків та сім`ї на території України не має, відсутні нерухомість, банківські клади на території України та приймаючи до уваги, що підозрюваний покинув місце злочину та був затриманий біля посольства Туреччини, слідчий суддя вважав, що застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому, задовольнив клопотання слідчого та обрав запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки інкримінований ОСОБА_8 злочин, є злочином, який вчинено із застосуванням насильства.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. theUnitedKingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому дій, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: рапорті ЄО № ЄО №13876 від 28.06.2021 про доставлення з місця події до обласної клінічної лікарні постраждалого ОСОБА_11 ; поясненнях лікаря швидкої допомоги ОСОБА_12 про доставлення з місця події постраждалого ОСОБА_13 з ножовими пораненнями до обласної клінічної лікарні; довідці КНП ХОР «ОКЛ» №308 від 28.06.2021 що у Арапоглю Ісмаїла множинні колото-різані ножові поранення грудної стінки, колото-різана рана шиї із проникненням у глотку, різані рани пальців обох кістей, геморагічний шок 3 ступеню, стан хворого вкрай важкий, знаходиться у відділенні інтенсивної терапії; поясненнях ОСОБА_14 ( лікаря обласної лікарні) про доставлення до відділення реанімації ОСОБА_13 з множинними колото-різаними-ранами грудної клітини, колото-різаною раною шиї з проникненням у глотку, різаними ранами пальців; протоколі огляду місця події від 28.06.2021, який проведено в будинку 159 по вулиці М. Водяного м. Харкові під час якого було вилучено: змив на марлевому тампоні з речовиною бурого кольору з коридору; змив на марлевому тампоні з речовиною бурого кольору з ванної кімнати; мобільний телефон «APPLE» білого кольору з розбитим заднім склом; документ №1 з надписом «BAYRAM AHMET YIGIT 07.08.2002», документ №2 з надписом «BAYRAM AHMET YIGIT 07.08.2002 № НОМЕР_1 », документ №3 з надписом «BAYRAM AHMET YIGIT №8»; з першого поверху з підлоги змив на марлевому тампоні з речовиною бурого кольору; довгастий предмет схожий на ніж з кухні; з другого поверху кімнати №1 з столу телефон «REDMI»; фрагмент тканини бордового кольору з речовиною бурого кольору з другого поверху кімнати №2; з другого поверху з кімнати №2 з підлоги змив на марлевому тампоні з речовиною бурого кольору; довгастий предмет схожий на рукоятку від ножа на якому мається речовина бурого кольору; документ №1 «Passport Kara Sualp Ramazan 14.05.2002», документ з надписом «JANDARMA ISMAIL ARAPOGLU 1998-941, НОМЕР_2 », документ №3 з надписом «ARAPOGLU Ismail 01.01.1977, НОМЕР_2 », документ №4 «Passport Yenikosker Eren 28.07.2002», документ № 5 «свідоцтво про заняття підготовчого відділення для іноземців та осіб без громадянства серії МО №02074205 (000676 20, Арапоглу Догукан; протоколі огляду місця події від 28.06.2021, який проведено в будинку АДРЕСА_1 під час якого було вилучено предмет схожий на клинок від ножа, довжиною 21 см.; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 (син постраждалого ОСОБА_13 ), який повідомив, що 28.06.2021 приблизно о 03:50 йому зателефонував ОСОБА_16 с телефону батька та повідомив, що ОСОБА_17 зарізав батька, о 03:53 прийшло повідомлення з телефону батька «Торопись», о 03:54 слово « ОСОБА_17 » (ім`я того, хто поранив батька). По прибуттю до будинку ОСОБА_17 вже втік, а батько був в крові на підлозі з пораненнями, викликали швидку допомогу; протоколі огляду телефону Догхан Арапогли з отриманими повідомленнями; протоколі допиту свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що коли 28.06.2021 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 поїхали до магазину він, ОСОБА_17 та ОСОБА_23 були вдома. ОСОБА_17 вживав алкоголь з пляшки віскі, та старший за віком ОСОБА_24 робив йому по батьківські зауваження, що не варто так вживати алкоголь. Потім він почув крики, прибіг на другий поверх будинку та побачив, що ОСОБА_24 лежить на підлозі в крові з пораненнями шиї та спини, в спині в нього ніж, а ОСОБА_17 нервово ходить по кімнаті, ОСОБА_17 витягнув ніж у ОСОБА_24 , ОСОБА_16 забрав ніж у ОСОБА_17 та виштовхав з кімнати, повідомив ОСОБА_19 що ОСОБА_17 зарізав ОСОБА_24 ; протоколі огляду телефону ОСОБА_18 , в якому він вказав на фотозображення ОСОБА_17 в соцмережі «Instagram»; протоколі допиту свідка ОСОБА_25 , який підтвердив показання ОСОБА_18 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_26 , який підтвердив показання ОСОБА_18 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_27 , який підтвердив показання ОСОБА_18 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_28 , який повідомив, що надавав в оренду для проживання АДРЕСА_1 для проживання уродженцям Туреччини: ОСОБА_29 , Суальп Рамазану, Йеникошер Ерену, з якими перебував ОСОБА_30 ; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_31 якого було затримано в порядку ст.208 КПК України після вчинення злочину; повідомленні про підозру ОСОБА_31 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_32 ; речовими доказами: ножем.
Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 , до вчинення певних дій, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченогоч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, а саме, закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він громадянином Туреччини, зареєстрований та постійно мешкає в Туреччині, знаходиться на території України нетривалий час, постійного місця мешкання, у тому числі в м. Харкові не має, до затримання тимчасово мешкав у неофіційно орендованому житлі, стійких соціальних зв`язків та сім`ї на території України не має, відсутні нерухомість, банківські клади на території України.
Також колегія суддів враховує, що підозрюваний покинув місце злочину та був затриманий біля посольства Туреччини.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, який було вчинено ОСОБА_8 , згідно підозри, та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків, які можуть під його тиском дати неправдиві свідчення на користь останнього та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_8 , а саме вчинення умисного злочину, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому,колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповіднодо ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Суб`єктивні доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. Питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на даному етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду при судовому розгляді по суті. Суд на цій стадії процесу на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого з застосуванням насильства.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді