справа №619/421/22
провадження №1-кс/619/169/22
У Х В А Л А
23 лютого 2022 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі клопотання представника власника майна ТОВ ТК «Союз»- ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
Представник власника майна ТОВ ТК «Союз»- ОСОБА_4 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з клопотанням про скасування арешту майна.
В обгрунтування заяви ОСОБА_4 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03.02.2022 задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб, що належить ТОВ ТК «Союз».
Зазначає, що представник власника майна, на який накладено арешт не був присутній під час судового розгляду. Вважає, що, підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту є необгрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування вищевказаного арешту.
Транспортний засіб «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ТОВ ТК «Союз», керівником якої є ОСОБА_5 , при ньому за кермом автомобілю перебувала приватна особа, яка не є власником майна.
На теперішній час, а ні власник транспортного засобу ТОВ ТК «Союз», а ні ОСОБА_6 не мають жодного статусу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підстава для накладення арешту на майно, як засіб забезпечення спеціальної конфіскації, у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб для забезпечення стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна позбавлене логічного та юридичного змісту.
Мета накладення арешту на транспортний засіб «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 для забезпечення збереження речових доказів, у відповідності до ст. 98 КПК України може бути досягнута (враховуючи незначні механічні пошкодження автомобіля) без фактичного вилучення у власника транспорту, наприклад шляхом здійснення огляду транспортного засобу та фіксування дефектів будь-якими засобами фіксації провадження - аудіо-, відеозаписом, оглядом експерта, тощо. При цьому, буде забезпечене право третьої особи - власника майна на вільне володіння та користуванням належним юридичній особі транспортним засобом.
Позбавлення законного права користування транспортним засобом ТОВ ТК «Союз» призводить до значних фінансових збитків товариства, основним джерелом отримання доходу якого є спеціалізована оптова торгівля товаром, яка неможлива без транспортного засобу «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 .
Просить клопотання задовольнити, скасувати арешт транспортного засобу «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 .
У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, відповідно до заяви клопотання підтримав та просив його задовольнити, розгляд провести у його відсутність.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 170 КПК України встановлено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, тощо.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронт та Льонрот проти Швеції" будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя враховуючи наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання клопотання представника власника майна ТОВ ТК «Союз»- ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Зобов`язати працівників ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути власнику майна: транспортний засіб «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на відповідному майданчику ВП № З ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1