Справа № 150/510/21
Провадження №1-м/150/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судових засідань Короленко Ю.В., розглянувши клопотання Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування про визнання та виконання на території України вироку Преображенського районного суду міста Москва від 22.06.2011 року в частині примусового стягнення за цивільним позовом,-

ВСТАНОВИВ:
До Чернівецького районного суду Вінницької області з Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшло клопотання Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування (м.Москва, вул. Достоєвського, 31, корпус 1а) про поновлення строку виконання вироку в частині стягнення за цивільним позовом в примусовому порядку, визнання та виконання на території України вироку Преображенського районного суду міста Москва від 22.06.2011 року в частині стягнення за цивільним позовом в примусовому порядку солідарно 5378,45рублів з громадян України ОСОБА_1 (зареєстрований у смт.Чернівці, Чернівецький район, Вінницька область) та ОСОБА_2 (зареєстрований АДРЕСА_1 ).
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.10.2021 року відкрито провадження по справі за клопотанням Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування про визнання та виконання на території України вироку Преображенського районного суду міста Москва від 22.06.2011 року в частині стягнення за цивільним позовом в примусовому порядку солідарно з громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Даною ухвалою повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надходження до Чернівецького районного суду Вінницької області клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України та запропонувати їм у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.
ОСОБА_1 станом на 23.12.2021 року до суду не з`явився. Надіслані матеріали клопотання на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ухвала від 13.12.2021 року ним отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправляння з позначкою «вручено особисто» із підписом ОСОБА_1 . Клопотання не подав, причини неявки не повідомив.

ОСОБА_2 станом на 23.12.2021 року до суду не з`явився. Надіслані матеріали клопотання на зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 та ухвала від 13.12.2021 року, повернулись до суду засобами поштового зв`язку із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання не подав, причини неявки не повідомив.

У відповідності до ч.5 ст. 467 ЦПК України, суд здійснює розгляд клопотання без участі представників сторін у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.8 ст.602 КПК України, вирішення питання про визнання і виконання вироку суду іноземної держави у частині цивільного позову вирішується у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.
За змістом ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до п.5.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, ДСА України від 27.06.2008 № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року (далі - Конвенція). Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

Судом встановлено, що вироком Преображенського районного суду м. Москва від 22 червня 2011 року у справі №1-398/11 задоволено цивільний позов прокурора про стягнення на користь Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (солідарно) державних грошових коштів в розмірі 5378,45 рублів.

Вирок набрав законної сили 10 серпня 2011 року.

Відповідно до п.е ст.55 Конвенції зазначено, що відмова у визнанні та виконанні рішень у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено в випадках, якщо: минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Згідно зі ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Вирок Преображенського районного суду м. Москва у справі №1-398/11 було винесено 22 червня 2011 року, законної сили набрав 10 серпня 2011, до суду з клопотанням заявник звернувся 05 липня 2021, тобто з пропуском визначеного законодавством України трьохрічного строку для такого звернення.

Причини пропуску строку звернення із вказаним клопотанням, заявником у клопотанні про поновлення строку не зазначено.

Отже, враховуючи те, що вирок Преображенського районного суду м. Москва у справі №1-398/11 набрав законної сили 10 серпня 2011 року, а клопотання про його визнання та примусове виконання подане поза межами трирічного строку 05 липня 2021 року, суд дійшов до висновку про те, що передбачений ст. 463 ЦПК України трирічний строк пред`явлення до примусового виконання рішення іноземного суду завершився. Підстав для його поновлення суд не знаходить.

У зв`язку з вищевикладеним, клопотання Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 260, 462-464 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Московського міського фонду обов`язкового медичного страхування про поновлення строку виконання вироку в частині стягнення за цивільним позовом в примусовому порядку, визнання та виконання на території України вироку Преображенського районного суду міста Москва від 22.06.2011 року в частині стягнення за цивільним позовом в примусовому порядку солідарно 5378,45рублів з громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.Б. Кушнір