Справа 758/1857/20 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4945/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК Українита ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.01.2022 включно без визначення розміру застави.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не припинили свого існування, а також враховуючи правову кваліфікацію діянь постановлених у вину обвинуваченим, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах ОСОБА_6 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що місцевим судом в оскаржуваній ухвалі лише зазначено про наявність ризиків без будь-якого їх обґрунтування. Указав, що прокурором обґрунтовано наявність лише одного ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак, захисник вважав, що судом самостійно без будь-яких доказів визначено ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, на переконання сторони захисту, місцевим судом не враховано тривалість строку перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під ватрою та ту обставину, що з часом будь-які ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу потребують додаткового обґрунтування. Крім того, захисник указав, що суд взагалі не розглянув можливість застосовування альтернативного запобіжного заходу, а саме застави. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період часу, заставу чи особисте зобов`язання із застосування засобів електронного контролю або без такого.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 відтворивши зміст та доводи апеляційної скарги поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період часу, заставу чи особисте зобов`язання із застосування засобів електронного контролю або без такого.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від захисника ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги без участі сторін відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про обрання (продовження) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен також врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, вік, стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, майновий стан обвинуваченого.
Оцінюючи доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які фактично є аналогічними за змістом, колегія суддів знаходить їх не обґрунтованими. Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від суду. При цьому указаний ризик, на думку колегії, є значним. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку доведеності їх вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. При оцінці даного ризику колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які поставлені у вину обвинуваченим, відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків з урахуванням того, що жоден з обвинувачених не одружений, дітей не мають, осіб, які б перебували на їх утриманні також не мають. Жоден з обвинувачених не має постійного місця роботи, тобто джерела прибутку. Також колегія суддів враховує ситуацію, яка існує в державі, у тому числі і ту, яка викликана зовнішнім втручанням іншої держави. Наведене указує на існування ризику переховування обвинувачених від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запобіжного заходу. Обраний запобіжний захід у виді тримання цих обвинувачених під вартою, на думку колегії суддів, здатний в повній мірі запобігти можливості обвинувачених переховуватись від суду.

Також колегія суддів вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення враховуючи те, що обвинувачені не мають постійного джерела доходу, до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень не були працевлаштовані та не мали джерела доходу. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові аналогічні умисні кримінальні правопорушення, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Матеріали провадження не містять доказів, які б вказували на неможливість перебування обвинувачених під вартою за станом здоров`я.

Щодо можливості застосування до обвинувачених інших альтернативних заходів, то колегія суддів у даному питанні зважає на наступне.

На думку колегії суддів запобіжний захід у виді домашнього арешту не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та попередити ризик переховування цих обвинувачених від суду, у зв`язку із його недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин. Також відсутні підстави для застосування щодо обвинувачених застави, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були вчинені ними у тому числі, із погрозою застосування насильства, а тому незастосування щодо обвинувачених застави не суперечить положенням ст. 183 КПК України.

Наведене указує на відсутність підстав для скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне залишити ухвалу у цій частині без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 подані в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ ___________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4