печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368,
В С Т А Н О В И В :

03.11.2021 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до електронної інформаційної системи, держателем якої є ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Єдиного реєстру досудових розслідувань, шляхом зняття копії інформації, що міститься в такій системі щодо кримінального провадження № 0000368 у повному обсязі по всіх розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли».

В обґрунтування клопотання адвокат вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 15.06.2018.

Сторона захисту вказує, що з метою захисту прав та інтересів підозрюваної наявна необхідність у отриманні тимчасового доступу до електронної інформаційної системи, з метою встановлення стану досудового розслідування.

Представник володільця майна та прокурор у судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. Одночасно прокурор вказав, що заперечує щодо задоволення вимог клопотання, враховуючи, що стороні захисту надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000368.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 4 статті 163 КПК України передбачено, що неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку).

Так, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхами та способами у відповідності до тактики та методики вибудуваної лінії захисту своїх довірителів.

Окрім того, кримінальне провадження має здійснюватися повно, тобто використовуючи весь інструментарій, наданий КПК України, як стороні захисту, так і стороні обвинувачення, а оцінка кожному із доказів може надаватися лише після їх отримання та виходячи із їх сукупності, оскільки можуть бути отримані і взаємовиключаючі одна одну відомості, істинність яких необхідно буде перевіряти і в інший спосіб.

Нормами кримінального процесуального законодавства визначено, а саме ст. 8 КПК України, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи обставини кримінального провадження, так як вони викладені в клопотанні сторони захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання являється безпідставним, оскільки доказів, які б могли переконати в його обґрунтованості не надано та одночасно під час судового розгляду встановлено, що стороні захисту надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000368.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованість заявлених вимог, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, ст. 22, 26, 108, ст.ст.160, 163, 164, 166, 309 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1