Справа № 331/4562/21
Провадження № 1-кс/331/1432/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 25.08.2021 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисником підозрюваного зазначено, слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя постановлено ухвалу від 05 липня 2021, якою відносно підозрюваного ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком па 60 днів. Термін дії ухвали закінчується 02 вересня 2021 року.

Наразі підозрюваний перебуває у Запорізькому слідчому ізоляторі, що розташований за адресою: 69061, м. Запоріжжя, вул. Перша ливарна, 36.

З огляду па ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обгрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про гримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 К1ІК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом, який не може перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вфтою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_3 07 травня 2021 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

31 травня 2021 року, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

01 червня 2021 року, постановою прокурора ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження №0000435 та №0000625 були об`єднані в одне провадження та присвоєно номер 0000435.

Керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в рамках даного кримінального провадження, прийнято рішення про продовження строку досудового розслідування строком до 3-х місяців, тобто до 07.08.2021 включно.

29 липня 2021 року слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого суді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

12 серпня 2021 року рішенням слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя стороні захисту встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, до 28 серпня 2021 року включно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Приписом ч.2 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, нормами кримінально-процесуального закону визначено подальший порядок продовження строків досудового розслідування, однак органу досудового розслідування було відмовлено у продовженні цього строку.

Отже, продовження слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя строку тримання під вартою ОСОБА_3 поза межами строку досудового розслідування, вочевидь не узгоджується з вимогами, визначеними ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, де вказано, що строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, а тому врахування його в строк досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою, що є неприпустимим.

Вище зазначене призвело до того, що станом на сьогодні підозрюваний ОСОБА_3 без законних підстав перебуває під вартою.

Відповідно п. 1, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право па свободу та особисту недоторканність та нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обгрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись п. 1, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та ст. 206 КПК України, захисник просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі, за адресою: 69061, м. Запоріжжя, вул. Перша ливарна, 36.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 доводи свого клопотання підтримав.

Прокурор у судовому засідання проти клопотання заперечував, вважав що наразі ухвала слідчого судді про продовження тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою діє строком до 02.09.2021 р., набрала законної сили , не скасована та не змінена апеляційним судом, більш того, захисником не подавалась апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді про продовження тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 . Тому підстав для задоволення клопотання захисника немає. У задоволенні клопотання захисника просив відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Так, у відповідності до ст.206 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обгрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас, якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 травня 2019 року у справі №766/22242/17, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Як встановлено у судовому засіданні, 05 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_8 , підозрюваному ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 02 вересня 2021 року.
29 липня 2021 року слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30.03.2021 року.

Ухвалою слідчого суді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 02 серпня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30.03.2021 року, відмовлено.

13 серпня 2021 року рішенням слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_10 стороні захисту встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30.03.2021 року, в порядку ст. 290 КПК України, до 28 серпня 2021 року, включно.

При цьому , слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 30.03.2021 року, завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя при продовженні підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02 вересня 2021 року, не врахував граничну межу строку досудового розслідування, тобто - 03 серпня 2021 року, дата завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення стороні захисту, в порядку ст..290 КПК України.

Тому на даний час, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, з урахуванням положень ч.3 ст.197 КПК України, відповідно до якої строк тримання під вартою не може перевищувати строку досудового розслідування, підстав для утримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, не має.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України задовольнити.
Звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 05.07.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по справі №334/2255/21, 1-кс/334/1223/2021.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1