Справа № 297/1933/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 24.07.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, мешканки АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючої, раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 24.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за наступних обставин.

23 липня 2021 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, тримаючи в правій руці дерев`яну палицю, нанесла близько 5 ударів в область голови ОСОБА_4 та 1 удар в область спини зліва. Внаслідок чого ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови та синця задньої поверхні грудної клітини поперекової ділянки.

Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 61/Б від 28.07.2021 року відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», у вигляді забійної рани голови відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді синця задньої поверхні грудної клітини поперекової ділянки відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, скоєного нею кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника адвоката ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутністю (а.с. 16-17). Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти такого розгляду, про що також надала до суду відповідну заяву (а.с. 18-19).

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю (а.с. 16-17), щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину (ст. 66 КК України), раніше до кримінальної відповідальності не притягалась (а.с. 58), що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 62).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч. 1 ст. 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції через Берегівський районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1