Справа № 629/4838/21
Провадження № 1-кс/629/845/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:
01.09.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.07.2021 про вчинення кримінального правопорушення.

В судові засідання скаржник ОСОБА_3 жодного разу, а саме:08.09.2021, 27.09.2021, 21.10.2021, 04.11.2021, 18.11.2021, 08.12.2021, не з`явився, про час та день розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставку СМС від 07.09.2021(доставлено 04.09.2021), від 29.09.2021(доставлено 28.09.2021), від 22.10.2021(доставлено 21.10.2021), від 05.11.2021(доставлено 04.11.2021), від 19.11.2021(доставлено 18.11.2021); рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з викликом в судове засідання: на 27.09.2021(отримано), на 21.10.2021(отримано 05.10.2021), на 04.11.2021(отримано 29.10.2021), на 08.12.2021(отримано 23.11.2021).

04.11.2021 та 12.11.2021 через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшли заяви про неможливість прибуття в судові засідання на 04.11.2021 та на 18.11.2021, оскільки «невідомі особи вимагають надати документ, який посвідчує особу, для занесення персональних даних в журнал» та «не ідентифіковані особи не пропускають в приміщення суду».

У відповідь на вказані заяви слідчий суддя письмово роз`яснював ОСОБА_3 про те, що враховуючи положення ч.3 ст. 306 КПК України, якими передбачено обов`язкову участь особи, яка подала скаргу(чи її захисника, представника) під час розгляду скарги, йому необхідно з`явитися до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з документом, що посвідчує його особу, та повідомити працівників Служби судової охорони Лозівського міськрайонного суду Харківської області (яка з 09 листопада 2020 року здійснює охорону суду) про його явку до слідчого судді в судове засідання з розгляду його скарги.

За змістом заяви ОСОБА_3 від 25.11.2021, яка надійшла через канцелярію суду 30.11.2021, останній повідомив слідчого суддю про те, що він не може приймати участь в судовому засіданні по справі № 629/4838/21, оскільки по даній справі відсутня ухвала про відкриття провадження, а відтак офіційно такої справи не існує.

Слідчий суддя розцінює вищевказані заяви ОСОБА_3 про неможливість прибуття в судові засідання для розгляду його скарги у зв`язку із перешкодами працівниками судової охорони потрапляння до приміщення суду, та неіснування судової справи за його скаргою з підстав відсутності ухвали про відкриття провадження у ній, -як затягування судового процесу.

Вимогами КПК України не передбачено відкриття провадження за скаргами, поданими відповідно до ст.ст. 303-306 КПК України.

Згідно Правил пропуску осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів, затверджених Наказом Державної судової адміністрації України та Служби судової охорони 30.01.2020 №43/61, пропуск осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів (далі - пропускний режим) здійснюється працівниками Служби судової охорони (далі - Служба).

З метою ідентифікації осіб, які прибули до суду, іншого органу або установи системи правосуддя, їх пропуск здійснюється на підставі документа, що посвідчує особу (паспорта громадянина України, паспорта громадянина для виїзду за кордон, службового посвідчення, посвідчення адвоката України, національного посвідчення водія України, пенсійного посвідчення, іншого офіційного документа, що містить фотокартку особи та печатку установи, яка видала документ).

До будинків (приміщень) судів, інших органів та установ системи правосуддя із застосуванням спеціальних технічних засобів контролю на безпеку пропускаються: особи, які беруть участь у розгляді кримінальних, цивільних, господарських та адміністративних справ, - за списком, складеним працівниками апарату суду, або при пред`явленні судової повістки, ухвали суду та документа, який посвідчує особу. Якщо в особи відсутній документ, який посвідчує особу, працівник Служби через судового розпорядника (секретаря судового засідання) з`ясовує особу, що прибула, і надалі виконує вказівки головуючого в судовому засіданні.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Зокрема, примусовий привід до суду згідно із частиною третьою статті 140 КПК застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Грошове стягнення за неявку до суду без поважних причин відповідно до частини першої статті 139 КПК може бути накладено лише на підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Адміністративній відповідальності за злісне ухилення від явки в суд за статтею 185-3 КУпАП підлягають лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, експерт, перекладач.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.

Відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Отже, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у разі неявки особи, яка звернулась зі скаргою, на судове засідання з розгляду такої скарги.

Згідно розділу 7 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» визначено наступне: « …у разі неявки скаржника слідчі судді постановляють ухвали про залишення відповідних скарг без розгляду. Такий підхід суду відповідає вимогам ч.3 ст.306 КПК, згідно із якою розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Отже, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд».

Слідчий суддя вважає за можливе взяти до уваги положення вказаного узагальнення виходячи із наступного.

Забезпечення однакового застосування норм матеріального та процесуального законодавства полягає у наданні на законодавчому рівні можливості Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вивчати й узагальнювати судову практику при вирішенні справ цивільної та кримінальної юрисдикцій. Наслідком такого узагальнення є реалізація повноваження вищого спеціалізованого суду, передбаченого п.2 ст.32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо надання судам нижчих інстанцій кваліфікованої допомоги з боку суду вищого рівня у вигляді надання рекомендаційних роз`яснень із питань правозастосування. За змістом п.2 ст.32 Закону ВССУ дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз`яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової юрисдикції (цивільної та кримінальної).

Установивши в ч. 3 ст. 306 КПК України імперативну вимогу про розгляд слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, законодавець не зазначив, як повинен діяти та яке рішення прийняти слідчий суддя у випадку, коли така особа (її захисник чи представник) без поважних на то причин не з`являється на розгляд скарги, тобто втратила до неї інтерес, або ж залишила залу судового засідання.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи положення ст.7 КПК України, справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень. Неявка належно повідомленого скаржника дає суду право залишити його скаргу без розгляду, що, однак, не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду. Отже, таким чином, за умов добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржником, вони порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у даній ситуації необхідно застосовувати аналогію закону, а саме положення п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та, враховуючи та обставину, що скаржник ОСОБА_3 жодного разу не з`явився у судові засідання для розгляду його скарги, вважає за необхідне скаргу ОСОБА_3 залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.7,9,26,303,306 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1