УХВАЛА
Справа №522/9953/21
Провадження № 1-кп/522/1937/21

18 січня 2022 року м. Одеса
Колегія суддівПриморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2021р. за №0000270 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, без реєстрації та постійного місця мешкання на території міста Одеси та України, раніше неодноразово судимого, останній раз 06.04.2010 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ч.1 ст.115, ч.1 ст.309, ст.70, ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.05.2016р. звільнений умовно достроково з невідбутою частиною 2 роки 5 місяців,
-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,-
-
ВСТАНОВИЛА:

У провадженні колегії суддів Приморського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 23.04.2021 приблизно о 21:00 годині він, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , перебували в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої.

В цей час до зазначеного будинку підійшли ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, де ОСОБА_11 , почав стукати кулаками рук в паркан будинку та кликати господарів.

Через деякий час, з будинку у двір, вийшов ОСОБА_7 , де побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 .

Під час бесіди, між ОСОБА_7 , та раніше незнайомим йому ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який відразу переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_11 , наніс один удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_7 .

В ході бійки у ОСОБА_7 , який будучи обуреним поведінкою ОСОБА_11 , який наніс йому удар кулаком руки, бажаючи йому помститися, раптово виник злочинний намір направлений на умисне позбавлення життя із застосуванням ножа, який він носив з собою.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , в ході бійки з лівого кармана куртки дістав ніж, та діючи з прямим умисломнаправленим на умисне вбивство, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та свідомо припускаючи їх настання підійшов до ОСОБА_11 , та умисно лезом ножа, який він тримав в правій руці наніс йому один удар в життєво важливий орган, а саме грудну клітку причинивши тілесні ушкодження у вигляді: ножового проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням правого передсердя, тампонада серця. Гемопневмоторакс зліва, травматичний шок III ст.
Однак, ОСОБА_7 , вважаючи, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме направленого на умисне вбивство, довести до кінця свій злочинний намір направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , не зміг, з не незалежних від його волі причин, у зв`язку з тим, що потерпілий став кричати, на бійку звернули увагу сторонні особи, та злякавшись що він може бути затриманий за скоєний ним особливо тяжкий злочин, та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, з місця вчинення кримінального правопорушення втік в невідомому напрямку, а потерпілого ОСОБА_11 , було терміново доставлені до «Військово-медичного клінічного центру Південного регіону»,де їм було надано невідкладну медичну допомогу.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено та закінчується 22.01.2022 року.

На розгляд учасників судового провадження судом відповідно до приписів ч.3 ст. 331 КПК України поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Прокурор у судовому засіданні вважала за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою ще до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не змінились та не відпали.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів, вважає що існують підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі судового розгляду суд не має можливості оцінити наявні у справі докази, оскільки вони ще не надавались суду.

Разом з цим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких і карається позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, раніше судимий за вчинення іншого умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має постійного місця проживання та реєстрації на території м.Одеси та України, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків та законних джерел для існування.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою суду не надано та у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на зазначене, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженніта вчиняти інші кримінальні правопорушення продовжують існувати.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого злочину, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст.197 КПК України до шістдесяти днів. При цьому суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.

Також, приймаючи до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, яким спричинено загибель людини, суд з урахуванням положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 18.03.2022 року включно.
Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 18.01.2022 року.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, який тримаюється під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

18.01.2022