УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новоолексїївка, Генічеського району запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 04.01.2022 включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, окрім як під час проведення слідчих дій.

Обґрунтування клопотання

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2021 близько 9 години, патрульний наряд поліції у складі: інспекторів Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились під час виконання службових обов`язків у форменому одязі поліції, перебували на проїжджій частині дороги по вул.Миру в м.Херсоні, навпроти будівлі №12, де здійснювали відпрацювання виклику за повідомленням на лінію «102» про роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

У той же день, близько 9.30 год., під час перевірки вказаного виклику, особа, яка ймовірно здійснювала порушення правил торгівлі, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, почав чинити опір працівникові правоохоронного органу.

Так, ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля «Audi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, та намагався поїхати з місця події, на що інспектор Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , у відповідності до статті 35 ЗУ «Про національну поліцію», володіючи достатньою інформацією, що свідчить про причетність ОСОБА_9 до вчинення адміністративного правопорушення підійшов до вказаного автомобіля з-переду та жестами руки повідомив ОСОБА_9 про необхідність зупинення транспортного засобу та заборону продовження руху автомобіля.

Незважаючи на це, розуміючи, що поліцейський є перешкодою для уникнення ним передбаченої законом відповідальності, ОСОБА_9 , порушуючи вимоги п. 2.4 ПДР України, близько 09.30 години, керуючи автомобілем «Audi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , , умисно, шляхом вчинення активних дій, почав рух автомобіля в напрямку поліцейського з метою усунення перешкоди на своєму шляху, в результаті чого вдарив лівим боковим дзеркалом заднього виду зазначеного автомобіля інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 чим спричинив йому відповідно до попереднього діагнозу зі швидкої медичної допомоги тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого ліктьового суглобу, забій правого стегна, після чого покинув місце події та поїхав на вказаному автомобілі в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342 КК України - а саме опір працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків.

06.11.2021 о 15:10 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

07.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт.Новоолексіївка, Генічеського району. Херсонської області, одружений, маючий утриманців, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, розуміє, наявність доказів, які підтверджують вчинення ним злочину, враховуючи те, що він офіційно працевлаштований, раніше не судимий, а тому є достатні підстави вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, він буде переховуватись від органу досудового розслідування й суду, незаконно впливатиме на потерпілого, свідків, вчинить інші кримінальні правопорушення та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання. Захисник на обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що ОСОБА_10 був затриманий, коли самостійно з`явився до органу поліції - о 17 годині, а подія відбувалася о 09-30 того ж дня. Слідчий вимагає цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації - у смт.Олексіївка, і не зрозуміло яке завдання кримінального провадження може бути виконане при перебуванні під цілодобовим арештом підозрюваного у віддаленому від місця події районі. Цілодобовий домашній арешт це обмеження волі, але поза межами слідчого ізолятора. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, зацікавлений у встановленні всіх обставин справи. У підозрюваного онкохвора мати, має сім`ю, малолітню дитину, постійне місце проживання та реєстрації.

Підозрюваний поясний, що до цього часу він не притягувався до жодного виду відповідальності, не має намірів ухилятися від слідства, а навпаки: бажає, щоб найшвидше були встановлені всі обставини справи.

Мотивація суду:

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами серед інших є: 4) домашній арешт.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000847 розпочате 06.11.2021 року за ч.2 ст.342 КК України.

06.11.2021 року (15 годин 10 хвилин час фактичного затримання) затримано в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 .

07.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України (наявний його підпис). Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

За відсутності заперечень щодо процесуального статусу підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Щодо обґрунтованої підозри

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, а саме опір працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків.

Описані у клопотанні фабули у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: - електронним рапортом від 06.11.2021 року і протоколом допиту свідка ОСОБА_11 -протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_11 - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 - Протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_7 - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 - протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_8 - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 - протоколом пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_13 - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. При чому під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження:

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче прокурор у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У клопотанні зазначенні наступні ризики:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

-незаконно впливатиме на потерпілого та свідків,

-вчинити інше кримінальне правопорушення

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування, то вірогідність вказаного ризику є вкрай мінімальною, оскільки у підозрюваного відсутні матеріальні можливості для організації переховування. Підозрюваний самостійно з`явився до органу поліції, де і був затриманий. У нього є сім`я (дружина, малолітня дитина), що є стримуючим фактором для переховування.

Обґрунтованим є ризик впливу на свідків. Досліджені під час розгляду клопотання показання свідчать про їх значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні. Слідчим суддею береться до уваги що потерпілим є працівник поліції, якому чинився опір при виконанні ним своїх службових обов`язків. Протоколи свідків з їх адресами місця проживання долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, які були врученні підозрюваному, тому йому відомі місця проживання свідків їх номери мобільних телефонів. Такі обставини свідчать про вірогідність у випадку необхідності використання ним цих відносин з метою впливу на показання свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Щодо ризику впливу на потерпілого, з урахуванням того, що ним є працівник поліції, слідчий суддя вважає ризик необґрунтованим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки підозрюваний є раніше не судимою особою, немає жодного доказу його антисоціальної поведінки.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином то він у клопотанні не конкретизований.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст.178 КПК України

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

-надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України;

-інкриміновані кримінальні правопорушення КК України відносяться до середньої тяжкості, щодо працівника правоохоронного органу;

-станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 виповнилося 34 повних років;

-підозрюваний ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ст.181 КПК України). У відповідності до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч.2 ст.342 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , серед іншого передбачає покарання у виді позбавлення волі до двох років, що обумовлює можливість застосування домашнього арешту.

Зі встановлених обставин цієї справи, для нівелювання ризику кримінального провадження, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе та доцільне застосувати до нього домашній арешт з 22:00 до 06:00 години з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Саме такий запобіжний захід для підозрюваного ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні буде балансоутворюючим фактором при виконанні завдань кримінального провадження - поєднання прав людини і інтересів суспільства в розслідуванні злочинів і здійсненні правосуддя.

За таких умов, приймаючи до уваги визначені ст.178 КПК України та досліджені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя доходить висновку, що домашній арешт є достатнім та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, тому клопотання слідчого слід задовольнити.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу:

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст.176 КПК України).

В даному випадку слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризику кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів) та застави, адже у підозрюваного відсутні кошти та слідчим суддею не встановлено ризику переховування.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявному ризику кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризику кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає слідчий у клопотанні і які забезпечать встановлений ризик, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, окрім як під час проведення слідчих дій;

- носити електронний засіб контролю.

Ч.6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до 24.12.2021 року.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 до 06:00 години.

Покласти наОСОБА_4 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, окрім як під час проведення слідчих дій;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 24 грудня 2021 року (включно).

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6

Звільнити ОСОБА_14 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 20 хвилин 10 листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1