УХВАЛА
Справа № 149/2439/21

Провадження №1-кс/149/73/22

10.02.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 головуючого у справі № 149/2439/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 перебуває судова справа № 149/2439/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року поновлено судове провадження у даному кримінальному провадженні та призначено судове засідання.

04 лютого 2022 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 головуючого у справі № 149/2439/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Заява мотивована тим, що суддею Хмільницького міськрайонного суду ОСОБА_5 здійснювався розгляд справи № 149/2360/17 на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0000067 від 03 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвалою суду у справі № 149/2360/17 від 09 вересня 2021 року ОСОБА_3 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду з метою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зупинення кримінального провадження до розшуку ОСОБА_3 та виділено в окреме провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000067 від 03 квітня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Згідно авторозподілу присвоєно номер судової справи 149/2439/21 та визначено склад суду - головуючий суддя ОСОБА_5 . Вироком суду у справі № 149/2360/17 від 22 жовтня 2021 року за епізодом від 23 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним. Враховуюче те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000067 від 03 квітня 2017 року стосується двох обвинувачених, відносно ОСОБА_7 існує вирок, який ухвалений суддею ОСОБА_5 , у якому викладено фактичні обставини справи з посиланнями на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_3 , а останній не був учасником провадження у якому ухвалено вирок, порушується презумпція невинуватості щодо ОСОБА_3 . Також, оскільки у вироку у справі № 149/2360/17 від 22 жовтня 2021 року відображено кваліфікуючу обставину як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 може бути створене упереджене ставлення про визнання винуватості ОСОБА_3 за аналогічним обвинуваченням з початкової стадії судового розгляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 внесену заяву підтримали, просили відвести головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду справи № 149/2439/21. Адвокат ОСОБА_4 послався також на те, що в звіті про автоматизований розподіл справи 149/2439/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 серед суддів, яким розподіляється справа, зазначено лише суддю ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , пославшись на практику Верховного суду та необхідність дотримання прав обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. За наведених обставин їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, копію вироку у справі № 149/2360/17 від 22 жовтня 2021 року, суд приходить до такого.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «безсторонність суду» за змістом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) означає відсутність у суддів, які вирішують справу, упередженості, а також будь-якого зовнішнього впливу на них.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Вивчаючи зазначену підставу, суд враховує вимоги національного законодавства та практику ЄСПЛ.

Так, у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року у п. 66 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Щодо першого критерію адвокат ОСОБА_4 не надав жодного доказу, що суддя ОСОБА_5 будь-яким чином своєю поведінкою виразив свою прихильність чи упередженість до учасників провадження або існують інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність суб`єктивного критерію, що використовується при визначенні «безсторонності».

При дослідженні об`єктивного критерію, має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що твердження адвоката ОСОБА_4 про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, ґрунтуються на факті ухвалення суддею ОСОБА_5 вироку у кримінальному провадженні №0000067 від 03 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , яким за епізодом від 23 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним та у якому відображено кваліфікуючу обставину - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Незважаючи на те, що дані ОСОБА_3 у вироку суду щодо ОСОБА_7 не зазначено, судом при винесенні вироку, досліджено та надано оцінку, як таким, що підтверджують вину ОСОБА_7 , ряду доказів, які стосуються також і ОСОБА_3 .
За наявності вказаних обставин, суд вважає, що обставини, викладені у заяві про відвід, можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду ним кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вказана заява підлягає задоволенню.

Щодо посилань сторони захисту на порядок автоматизованого розподілу справи, суд зазначає, що згідно наданого звіту, розподіл справи відбувався в порядку обрання з поєднаної справи, так як справа щодо ОСОБА_3 була виділена в окреме провадження. Вказаний порядок розподілу відповідає вимогам Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Інструкції користувача комп`ютерної програми "Д-3".

Суд не застосовує висновки, викладені в постанові ВС від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19, на яку прокурор ОСОБА_6 посилався як на підставу заперечень, з огляду на те, що при прийнятті зазначеної постанови предметом судового розгляду була можливість оскарження судового рішення особами, які не були учасниками розгляду, а не надання оцінки критеріям неупередженості складу суду, та взагалі правового інституту відводу.

Виходячи з наведеного, керуючись статтями 75, 76, 81, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 головуючого у справі № 149/2439/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - задоволити.

Відвести суддю Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 від розгляду ним судової справи № 149/2439/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Судову справу № 149/2439/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: