УХВАЛА

Справа № 521/9214/19

Номер провадження:1-кп/521/378/20

12.11.2020 м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Малиновським районним судом міста Одеси розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.23 КК України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, третьою особою - громадянином ОСОБА_6 було заявлено клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05.10.2018 в частині повернення належних йому коштів.

В обґрунтування свого клопотання заявник вказав, що 05 квітня 2017 року, ним був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 183, 7 кв. м. У зв`язку з певними обставинами грошові кошти отримані від продажу майна він не міг зберігати у себе вдома, тому ним було прийняте рішення звернутися до сім`ї ОСОБА_7 з проханням про зберігання грошових коштів, оскільки батьки ОСОБА_4 люди літні, постійно знаходяться вдома, тож ніяких хвилювань з приводу надійності зберігання в нього не виникало.

21 червня 2018 року між ним та ОСОБА_4 , був укладений договір про передачу на відповідальне зберігання грошових коштів у розмірі 63 000 доларів США. Адресою зберігання було місце проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 та передані вищезазначені кошти.

Через деякий час (приблизно через 2 тижня) він звернувся до ОСОБА_4 з проханням взяти на відповідальне зберігання ще 52 155 гривень, на що той погодився.

Наприкінці вересня 2018 року він дізнався, що в квартирі де мешкає ОСОБА_4 був обшук і його кошти булі вилучені.

Обшук було проведено 18 вересня 2018 року, а 05.10.2018 року слідчим суддею Приморського

районного суду м. Одеси був накладений арешт на все вилучене майно, у тому числі й на його грошові кошти.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на те, що майно, на яке був накладений арешт та про яке йдеться у клопотанні ОСОБА_6 має доказове значення у іншому кримінальному провадженні, в якому здійснюється досудове слідство за ознаками недекларування матеріальних цінностей.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_6 , при цьому обвинувачений підтвердив обставини, викладені у клопотанні заявника.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку учасників судового засідання, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що арешт на грошові цінності у цьому кримінальному провадженні був накладений ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05.10.2018 року на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого. При розгляді питання про накладення арешту ані обвинувачений, ані заявник ОСОБА_6 присутні не були, що позбавляло їх можливості заперечувати проти задоволення клопотання та надавати відповідні документи.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту заявником були надані документи, які не були враховані при вирішенні питання про накладення арешту, а саме: були надані копія договору купівлі продажу коштовного нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_6 та іншою особою та договір передачі для збереження грошей у сумі 63 000 доларів США, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які опосередковано підтверджують доводи про належність вилучених під час обшуку грошей заявнику.

Будь-яких даних про те, що грошові цінності, про які йдеться у клопотанні, відповідають критеріям, визначеним положеннями ст. 98 КПК України, під час розгляду клопотання ОСОБА_6 в суді не встановлено. При цьому, вивчивши зміст ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 05.10.2018 суд не знаходить посилань на мотиви прийняття рішення про накладення арешту.

Згідно вимог ч.1 ст. 173 КПК України, необхідність доведення арешту, а також доведення наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу покладається на слідчого (прокурора).

Оцінюючи позицію прокурора, яка була висловлена ним при розгляді клопотання ОСОБА_6 , суд вважає, що прокурором не було надано будь-яких переконливих даних, які б спростовували доводи заявника та підтверджували подальшу потребу в арешті. При цьому суд вважає, що рішення про накладення арешту на майно, про повернення якого йдеться у клопотанні, приймалося слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси саме з урахуванням доводів органів досудового слідства у цьому кримінальному провадженні, тому твердження прокурора про те, що вилучене та арештоване майно має зберігатися під час досудового слідства в іншому кримінальному провадженні на думку суду є необґрунтованим. Крім того, факт залучення арештованого у цьому кримінальному провадженні майна до іншого кримінального провадження розцінюється судом як мінування потреби у його подальшому арешті.

Таким чином, вивчивши доводи клопотання ОСОБА_6 , заслухавши думку прокурора, суд вважає, що заявником надано достатні докази походження та приналежності йому частини арештованого майна. В той же час суд приходить до висновку, що прокурором не надано доказів, які б підтверджували, що вилучене майно належить саме обвинуваченому чи які б спростовували приналежність цього майна ОСОБА_6 , не знаходить підстав вважати, що вилучені в ході обшуку грошові цінності можуть бути арештовані з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на викладене, з урахуванням наслідків арешту майна для заявника, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05.10.2018 року на:

- грошові кошти загальною сумою 63 565 (шістдесят три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) доларів США купюрами з наступним номіналом: по 100 (сто) доларів США у кількості 573 (п`ятсот сімдесят три) на суму 57 300 (п`ятдесят сім тисяч триста) доларів США; по п`ятдесят доларів США у кількості 87 (вісімдесят сім) на суму 4350 (чотири тисячі триста п`ятдесят) доларів США; по 20 (двадцять) доларів США у кількості 76 (сімдесят шість) на суму 1520 (одна тисяча п`ятсот двадцять) доларів США; по 10 (десять) доларів США у кількості 38 (тридцять вісім) на суму 380 (триста вісімдесят) доларів США; по 5 (п`ять) доларів США у кількості 3 (три) штуки на суму п`ятнадцять) доларів США.

- грошові кошти купюрами по 500 (п`ятсот) гривень кожна у кількості 80 (вісімдесят) штук на суму 40 000 (сорок тисяч) гривень;

- грошові кошти у сумі 2155 гривень,

- паперовий конверт в якому знаходились грошові кошти у сумі 10 000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень, - скасувати.

Зобов`язати уповноважену службову особу, на зберіганні якої знаходяться грошові кошти, зазначені в резолютивній частині ухвали суду, повернути кошти ОСОБА_6 або за його дорученням іншій особі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1