ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 659/1227/19 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/203/22 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2021 року, якою відносно,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 3 ст.289 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 18 лютого 2022 року, включно

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000040 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

Вищевказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подала на нього апеляційну скаргу в яких просять оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційні скарги мотивовані доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, захисник зазначає про відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Крім того, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведеного того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також, захисник зазначає і про те, що судом не взяті до уваги і дані про особу обвинуваченого, а саме: наявність цивільної дружини та доньки, постійного місця проживання, позивні характеристики з місця проживання та роботи до затримання та погіршення стану здоров`я обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку. Незважаючи на наявність у нього цивільної дружини та доньки, як про те зазначає в апеляційній скарзі захисник, вчинення ряду кримінальних правопорушень, вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам, зазначеним в оскаржуваній ухвалі суду.

Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду та неспроможність посилань захисника ро відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого та обрання відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , на переконання колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 були відомі суду під час ухвалення відповідного судового рішення та цілком враховані під час його ухвалення. Крім того, в матеріалах провадження відсутні належні докази того, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_9 не може утримуватись в умовах СІЗО чи йому там не може бути надана відповідна медична допомога.

Незгода сторони захисту з позицією прокурора у кримінальному провадженні не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2021 року, якою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 тач. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 18 лютого 2022 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: