Провадження № 1-кп/686/344/21
13 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Будівельний Альянс Груп», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_8 , 04 жовтня 2019 року, близько 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в правій смузі руху проїзної частини вулиці Панаса Мирного зі сторони вулиці Озерної в напрямку до Проспекту Миру м. Хмельницького, в порушення вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вул. Панаса Мирного поблизу магазину «Меблі», що за адресою вулиця Панаса Мирного, 9, м. Хмельницького, та на якому перебуває пішохід, не зменшив швидкості та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , який в момент наїзду перетинав проїзну частину вулиці Панаса Мирного, м. Хмельницького по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток правої гомілки з розвитком тромбозу глибоких вен правої нижньої кінцівки, відкритого перелому лівої плечової кістки з пошкодженням лівої плечової артерії, саден грудної клітини зліва, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Таким чином, ОСОБА_8 , порушив вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст якого полягає у наступному:
- п. 18.1. водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Вищевказане порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_9 .
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 04 жовтня 2019 року, близько 10 год. 20 хв., керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався з дозволеною швидкістю в правій смузі руху проїзної частини вулиці Панаса Мирного зі сторони вулиці Озерної в напрямку до Проспекту Миру м. Хмельницького. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вул. Панаса Мирного поблизу магазину «Меблі», мав намір повернути праворуч на автозаправну станцію. У зв`язку з тим, що заїзд на автозаправну станцію доволі вузький, з метою забезпечення радіусу повороту, повернув голову лівіше для того щоб подивитись у бокове дзеркало та скерував автомобіль лівіше відносно смуги його руху. В даний момент, він не помітив пішохода, який перетинав по пішохідному переході проїзну частину вулиці Панаса Мирного та здійснив наїзд на нього передньою правою частиною автомобіля. Після цього, він одразу зупинив керований автомобіль та викликав швидку допомогу і поліцію.
Місце наїзду на потерпілого, розташування транспортного засобу після наїзду, його мехінічні пошкодження, а також дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 04 жовтня 2019 року вона дізналась про дорожньо-транспортну пригоду, під час якої були спричинені тілесні ушкодження її брату ОСОБА_9 . Перебуваючи в лікарні останній повідомляв, що переходив через вул. Панаса Мирного по пішохідному переході і на нього було здійснено наїзд автомобілем. В ході досудового розслідування обвинуваченим сплачені усі витрати на лікування та поховання ОСОБА_9 , матеріальні та моральні претензії до обвинуваченого відсутні.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка вказала, що 04 жовтня 2019 року вона дізналась від ОСОБА_5 про дорожньо-транспортну пригоду, від якої були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_9 перебував тривалий час на лікуванні, проте 01.11.2019 року у реанімаційному відділенні Хмельницької міської лікарні раптово помер.
Даними висновку експерта № 10.02-0415:19 від 31.10.2019 року згідно з яким на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 перебувала у працездатному стані та виконувала конструктивні функції. Ознак, які б свідчили про непрацездатність даної системи, як на момент огляду так і до моменту дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено.
Висновком експерта №582 від 03.12.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок тромбоемболії легеневих артерій як наслідок перелому правого стегна та правої гомілки з розвитком тромбозу глибоких вен правої кінцівки. Судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток правої гомілки з розвитком тромбозу глибоких вен правої нижньої кінцівки, відкритого перелому лівої плечової кістки з пошкодженням лівої плечової артерії, саден грудної клітини зліва, що могли утворитись від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі, конструкційні частини зовнішнього кузова автомобіля з послідуючим відкиданням тіла та ударом до твердого дорожнього покриття, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті. Враховуючи розташування тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , в момент первинного контакту з автомобілем, що рухався міг перебувати у вертикальному або близькому до нього положеннях та обернений правою боковою поверхнею тіла.
Відомостями вказаними у висновку експерта №98 від 05.02.2020 року, про те, що на отриманому для проведення судово-медичної експертизи чоловічому демісезонному напівчеревику на праву ногу померлого ОСОБА_9 виявлена, розташована на ходовій поверхні переднього квадранту внутрішньої чи лівої половини підметки підошви, поверхнева потертість гуми, по типу «слід динамічного тертя», що могла утворитись від направленої під кутом у поперечному напрямку сукупної механічної дії, у вигляді: тертя і тиску твердого тупого травмуючого предмету із негладкою переважаючою поверхнею, в тому числі і дорожнього покриття, як під час повсякденного використання взуття, так і скоріш за все під час наїзду на ОСОБА_9 транспортного засобу коли його нога виконувала опорну функцію, а тіло знаходилось у вертикальному чи близькому до нього положенні.
Даними комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №27/10.4-0089:20 від 03.06.2020 року про те, які саме тілесні ушкодження були спричиненні потерпілому ОСОБА_9 , їх характер, локалізація та механізм утворення. При цьому, згідно висновку експертів, враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , наявність, характер та локалізацію пошкоджень чоловічого демісезонного напівчеревику на праву ногу, наявність, характер та локалізацію пошкоджень на автомобілі, враховуючи обставини справи, викладені в матеріалах кримінального провадження, можна говорити, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди при наїзді легкового автомобіля на пішохода. Аналізом слідів, що відобразились на деталях автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням їх характеру, локалізації висоти розташуванням, взаємного розташування та розташування відносно поздовжньої осі, можна прийти до висновку, що вказані сліди є характерними для контактування з рухомим об`єктом (пішоходом), при чому під час наїзду слідоутворюючий об`єкт (пішохід) міг переміщатись зліва-направо відносно поздовжньої осі автомобіля при збереженні прямолінійного руху останнім.
Показаннями в судовому засіданні судових експертів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підтвердження проведених експертиз.
Відповідно до висновку експерта №10.1-0243:20 від 26.05.2020 , в заданій дорожній обстановці при заданих вихідних даних водій автомобіля «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та в умовах заданих вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору не був позбавлений можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 .
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_8 є особою похилого віку, характеризується позитивно, має сім`ю, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував. Обвинувачений визнав факт вчинення злочинних дій, відверто визнав свою провину у вчиненому злочині, щиро жаліє з приводу скоєння злочину та осуджує свою поведінку, висловлює бажання виправити наслідки вчиненого і приймає для цього активні дії, а саме добровільно повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_5 та витрати понесені державою на лікування потерпілого. Саме така поведінка обвинуваченого, як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року (справа №166/1065/18), свідчить про його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у мінімальному розмірі. Враховуючи наслідки, які настали внаслідок скоєного обвинуваченим злочину, тому останньому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.
При цьому судом враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2020 року (Справа №671/2150/18, провадження №51-355 км 20) про те, що думка потерпілого щодо виду та розміру покарання, визначення порядку його відбуття не є вирішальною в питанні його призначення.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КП «Хмельницька міська лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення з останнього до міського бюджету 6997 грн. 34 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 внаслідок кримінального правопорушення слід залишити без задоволення, оскільки обвинуваченим ці витрати сплачені добровільно, що підтверджено в судовому засіданні прокурором та відповідною квитанцією.
В межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Положеннями ч.2 ст.127 КПК передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтями 1166, 1167 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовуються особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 із ОСОБА_9 з 01.01.2004 року до 01.11.2019 року.
Зазначеним спростовується твердження захисника обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 не є потерпілою у даному кримінальному провадженні та їй відповідно не спричинено моральну шкоду.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 3066 грн. 91 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 22.06.2001 належить ОСОБА_12 ), який передано на зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області повернути фактичному володільцю ОСОБА_8 .
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.10.2019 року арешт на автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 3066 грн. 91 коп. процесуальних витрат.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КП «Хмельницька міська лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок кримінального правопорушення залишити без задоволення.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: