Справа 372/3426/20 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1910/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2021 року ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 12.03.2021 року включно. Цією ж ухвалою останньому визначено розмір застави у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що ставить 43 780 грн.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на даний час не припинили свого існування, а також те, що прокурор у ході розгляду клопотання довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам. Поряд із цим, в обґрунтування наявності зазначених ризиків, суддя зважив на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу у які просив ухвалу скасувати, постановити ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Апеляційну скаргу на цю ухвалу також подав захисник ОСОБА_8 . Проте, до початку апеляційного розгляду захисник відмовився від своєї скарги.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги обвинуваченим порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової ухвали про застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 13.01.2021 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 12.03.2021 року. Із 12.03.2021 року щодо обвинуваченого діяла інша ухвала На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції ухвала Обухівського районного суду Київської області від 13.01.2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У звязку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог обвинуваченого ОСОБА_7 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Обухівського районного суду Київської області від 13.01.2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4