Справа №370/2945/19. Провадження № 11-кп/824/3837/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

2 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав і інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року,

за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000262 від 23.05.2019 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України,

задоволено клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою.

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком по 11.10.2021 року включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що у даному кримінальному провадженні з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 наявні ризики того, що останній може незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, на підставі чого місцевий суд дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав і інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2021 року у справі №370/2945/19; ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує на те, що клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, доводи прокурора про наявність підстав для застосування запобіжного заходу внаслідок повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, у рамках кримінального провадження, в якому потерпілою є також ОСОБА_9 , є необґрунтованими, оскільки до ОСОБА_7 у межах даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовано. Разом з тим, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, та не обґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Крім того, звертає увагу на те, що місцевим судом належним чином не перевірено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі Смірнова проти України).

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі обвинуваченого та прокурора, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування зокрема обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року перебуває кримінальне провадження під №0000262 від 23.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 11 жовтня 2021 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого та тяжкістю кримінального правопорушення, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Також з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на це, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що жоден із ризиків наведених прокурором не підтверджений та недоведений.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на час судового розгляду.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, колегія суддів визнає слушними доводи адвоката, зазначені в апеляційній скарзі щодо того, що судом не визначено розмір застави, як це передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, чим погіршено становище обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, відповідно до ухвали Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_7 не було визначено альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, чим було погіршено його становище.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, визначаючи розмір застави, колегія суддів бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий і сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що слід обрати обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 800,00 гривень. Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, буде здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає за необхідним змінити ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 шляхом визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав і інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав і інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою; обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком по 11.10.2021 року включно, з м і н и т и, зазначивши в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 800,00 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, номер рахунку 2186, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN UA 3182186).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом її дії.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

В решті ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 з ю б і н ОСОБА_11 Ш р о л ь