Справа № 712/8678/19
Провадження № 1-кп/712/221/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, 2007 року народження та 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, раніше судимого: 30.07.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, 69, 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.05.2019 приблизно о 19 годині 15 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вулиця Сумгаїтська, 39, поблизу приміщення гральних автоматів: «Вмережі» грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці невстановлений в ході досудового розслідування, спеціально пристосований предмет, який має колото-ріжучі властивості, наніс три удари в область стегна лівої ноги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши своїми діями тілесні ушкодження у вигляді двох ран по зовнішній поверхні лівого стегна з ушкодженням м`язів лівого стегна та одну рану по задній поверхні лівого стегна з ушкодженням м`язів стегна, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи за № 02-01/601 від 31.05.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним кримінального правопорушення, не оспорював та дав показання, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті. Щиро кається та просить суворо не карати. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Представник потерпілого в судовому засіданні просила цивільний позов (зі змінами) задовольнити в частині матеріальної шкоди в сумі 945,82 грн та стягнути витрати на правову допомогу у сумі 17000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

- ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - 2007 року народження та 2013 року народження, за місцем проживання характеризується негативно, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений та не відбувши покарання, знову скоїв умисний злочин.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2018 ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді позбавлення волі у виді 4 років 6 місяців, без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, не відбутої частини покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2018, оскільки ОСОБА_4 після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вироком, вчинив новий злочин.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При вирішенні питання щодо задоволення позову пред`явленого до ОСОБА_4 , суд виходить із положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинуваченні, тому сумнівів у добровільності визнання цих обставин не вбачається, також врахована позиція обвинуваченого, який позовні вимоги потерпілого визнав у повному обсязі, відтак суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 945,82 грн. підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат, які згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України відшкодовуються обвинуваченим.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приймаючи до уваги, що суду надані умови договору про надання правничої допомоги, а також докази щодо виконаних робіт, вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, тому витрати за надання правової допомоги адвокатом підлягають задоволенню в сумі 17000,00 грн.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, дія якого закінчилась.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2018 і остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.01.2022.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 945, 82 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 17000,00 грн.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1