Провадження № 1-кс/127/9953/21
У Х В А Л А
Іменем України
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001163 від 22.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа 18.08.2021 о 15:57 год. шляхом відчинення вхідних дверей, проникла до приміщення квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , звідки скоїла крадіжку сейфу у якому знаходились грошові кошти у сумі 2100 євро, 200 доларів США та документів, чим спричинила матеріальний збиток ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума матеріального збитку встановлюється.

22.08.2021 під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: запаховий слід із поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України» SUD 1051306, наволочка, що поміщена до паперового конверту, змив із поверхні ручки дверцят кухонної шафи поміщений до паперового конверту.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки це знаряддя вчинення злочину, безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що на вилученій наволочці містяться зразки ДНК, що мають значення для досудового розслідування і може бути доказом під час судового розгляду. Також є необхідність винесення постанови про призначення судових експертиз.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 27.08.2021 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання остання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся слідчим належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001163 від 22.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа 18.08.2021 о 15:57 год. шляхом відчинення вхідних дверей, проникла до приміщення квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , звідки скоїла крадіжку сейфу у якому знаходились грошові кошти у сумі 2100 євро, 200 доларів США та документів, чим спричинила матеріальний збиток ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума матеріального збитку встановлюється.

22.08.2021 під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: запаховий слід із поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей що поміщено до спец. пакету «Національна поліція України» SUD 1051306, наволочка, що поміщена до паперового конверту, змив із поверхні ручки дверцят кухонної шафи поміщений до паперового конверту.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001163 від 22.08.2021, заявою ОСОБА_5 від 22.08.2021, протоколом прийняття заяви від 22.08.2021, протоколом огляду місця події від 22.08.2021.
Постановою слідчого від 22.08.2021 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які було вилучено під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дані речі слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження речей на час досудового розслідування та забезпечення їх схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказані речі, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на речі, а саме на: запаховий слід із поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей, який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» SUD 1051306, наволочку, що поміщена до паперового конверту, змив із поверхні ручки дверцят кухонної шафи, який поміщений до паперового конверту.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя