У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.174КПК України із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2021 у кримінальному провадженні №0000235 від 11.09.2021 на транспортні засоби автомобіль марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та спеціалізованого причепу спеціалізований ПР - Контейнеровоз «KOGEL» моделі «AW 18» чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », які відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 , що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , та зобов`язати орган досудового розслідування повернути вилучені транспортні засоби власнику. Клопотання мотивує наступним.
За результатами розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно 20.09.2021 слідчим суддею постановлено ухвалу у справі №308/12401/21, якою задоволено клопотання та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, транспортні засоби марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », спеціалізований причіп - спеціалізований ПР- Контейнеровоз «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 », із забороною їх відчуження, розпорядження та користування ними до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Згідно зі змістом ухвали не встановлено хто визначений за відповідальне зберігання транспортних засобів та не визначено їх місце зберігання. Після тимчасового вилучення майна, 11.09.2021, транспортні засоби автомобіль марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », спеціалізований причіп - спеціалізований ПР- Контейнеровоз «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 » були поміщені на територію терміналу ТОВ «НОВА ПОШТА» за адресою: Закарпатська область, м.Мукачево, вул. Кооперативна, 4, де такі на даний час і зберігаються.

Власник майна ОСОБА_4 під час розгляду клопотання не був присутнім та копію ухвали про накладення арешту на майно не отримував.
Як вказує представник у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000235 проведено експертизи на підставі постанов слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, за результатами виконання яких отримано висновки, з огляду на що відпала необхідність в утриманні тимчасово вилученого майна на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів і таке слід повернути законному володільцю.
У судове засідання власник майна та його представник не з`явились, при цьому до суду надійшла заява, в якому адвокат просить провести розгляд клопотання без його участі та участі власника, викладені у клопотанні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять тимчасовий характер.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Відповідно до частини 6статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено судом, 20.09.2021 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні № №0000235 від 11.09.2021, за клопотанням слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , накладено арешт на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 11.09.2021, майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, зокрема на транспортні засоби: спеціальний вантажний контейнеровоз марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , та спеціальний причіп марки «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 .
Метою накладення арешту на майно відповідно до ухвали слідчого судді від 20.09.2021 є збереження речових доказів та запобігання, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, для забезпечення подальшого детального огляду та фіксації на вказаних речах слідової інформації (деформації) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, трансортно-трасологічної експертизи, авто-технічної екпертиз) .
Як випливає з поданого клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею встановлено, що у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000235 проведено експертизи на підставі постанов слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, за результатами виконання яких отримано висновки.
З огляду на наведене, слідчим суддею встановлено, що мета з якою накладався арешт в частині заборони користування вищевказаними транспортними засобами, частково втратила свою актуальність та зміст.
Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.
Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст.2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності утворюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Відповідно до ч. 3ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним частково скасувати арешт майна в частині заборони користуватись транспортними засобами.
Разом з тим, враховуючи, що транспортні засоби - спеціальний вантажний контейнеровоз марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та спеціальний причіп марки «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 » визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000235, яке на даний час не завершено, слідчий суддя вважає, що відпала потреба подальшого застосування арешту вказаних транспортних засобів лише в частині заборони користування такими.
Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим арештоване майно - спеціальний вантажний контейнеровоз марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та спеціальний причіп марки «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 », підлягає поверненню власнику - ОСОБА_4 для відповідального зберігання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,174 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Скасувати арешт на спеціальний вантажний контейнеровоз марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , та спеціальний причіп марки «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 », який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2021 у справі № 308/12402/21 (провадження 1-кс/308/3905/21), в частині заборони користування вказаними транспортними засобами та повернути такі ОСОБА_4 або уповноваженій ним особі за довіреністю.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок забезпечити зберігання транспортних засобів - спеціального вантажного контейнеровоза марки «MAN» моделі «TGX 26.440», білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », та спеціального причіпу марки «KOGEL», моделі «AW 18», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_5 », у незмінному вигляді, до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку, до завершення розгляду кримінального провадження №0000235, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.09.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України та про необхідність збереження майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1