Справа №№ 148/27/21
В И Р О К
Іменем України

23 листопада 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000105 внесеного в ЄРДР від 18.12.2020 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка, Томашпільського району, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта неповна середня, не одружений, учасник ООС, не працює, судимий:

- 15.08.2013, Томашпільським р/с, за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 р. п/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 28.11.2014, Томашпільським р/с, за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 р. 6 міс. п/в;

- 18.03.2015, Вінницьким р/с, за ст. ст. 185 ч.2, 71 КК України на 3 р. 8 міс. п/в, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності востаннє 18.03.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17 грудня 2020 року близько 23:20 год., ОСОБА_5 зайшов до приміщення будинку АДРЕСА_2 , що належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забрати у ОСОБА_4 свої особисті речі, які перебували у останньої на зберіганні. Перебуваючи в приміщенні житлового будинку під час того як він збирав свої речі ОСОБА_5 побачив на тумбочці в одній із кімнат мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та скориставшись цим ОСОБА_5 здійснив крадіжку «XiaomiRedmi 9А», синього кольору (SkyBlue) 2GB RAM 32GB ROM, вартість якого становить 2655,90 гривень в якому працювала сім карта мобільного оператора «Київстар» вартість якої становить 75 гривень на рахунку якої були грошові кошти в сумі 150 гривень, та в подальшому помістив викрадений ним мобільний телефон до своєї кишені та

залишив приміщення будинку.

Після викрадення вищевказаного мобільного телефону ОСОБА_5 викинув з нього сім карту мобільного оператора «Київстар» та почав ним користуватися, тобто розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 2880, 90 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що всі обставини зазначенні в обвинувальному акті повністю відповідають фактичним обставинам справи, ним визнаються та не оспорюються. Він дійсно, 17.12.2020 року, перебуваючи в будинку потерпілої викрав належний її мобільний телефон, який залишив собі та використовував для власних потреб. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експертизи та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена повторно, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, прийняття участі в ООС.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому в межах санкції визначеної ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілої, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь вини, а також те, що обвинувачений являється учасником бойових дій, приймав участь в ООС, запевнив суд, що став на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно останнього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2 КК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Понесені процесуальні витрати при розгляді справи, в сумі 326,88 грн., на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати, понесенні в зв`язку з проведення експертизи в сумі 326,88 грн. (триста двадцять шість гривень 88 копійок).

Речові докази: мобільний телефон «XiaomiRedmi 9А», синього кольору (SkyBlue) 2GB RAM 32GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 24.12.2020, в кримінальному провадженні № 0000105 внесеного в ЄРДР від 18.12.2020.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: