Справа №336/1441/22
Провадження №1-кс/336/198/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 10.03.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 за частиною 3 статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на куртку чорного кольору з коричневим хутром, в якій у правій кишені було вилучено грошові кошти на загальну суму 25770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, номіналами 1000 гривень одинадцять купюр, номіналом 500 гривень - двадцять шість купюр, номіналом 200 гривень п`ять купюр, номіналом 50 гривень - одна купюра, номіналом 20 гривень - - тридцять шість купюр.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав.

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.
Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000381, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2022 р. за частиною 3 статті 186 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Шевченківська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2022 приблизно о 13.40 годині, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проник до відділення АТ «Укрпошта» № 60, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Малахова, буд.9, де діючи повторно, відкрито викрав з каси грошові кошти у сумі 50098 гривень 30 копійок, таким чином, спричинивши АТ «Укрпошта» матеріальний збиток на вказану суму.
10.03.2022 о 18.07 годині до чергової частини ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від АТ «Укрпошта» про те, що 10.03.2022 приблизно о 13.40 годині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Малахова, буд.9, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проник до відділення АТ «Укрпошта» № 60, де діючи повторно, відкрито викрав з каси грошові кошти у сумі 50098 гривень 30 копійок, таким чином, спричинивши АТ «Укрпошта» матеріальний збиток.
10.03.2022 в період часу з 15.50 години до 16.20 години слідчим ОСОБА_6 проведений огляд місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: будинку АДРЕСА_1 , під час якого виявлено чоловічу куртку чорного кольору з коричневим хутром, в правому кармані якої знаходилися грошові кошти на загальну суму 25770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, номіналами 1000 гривень одинадцять купюр, номіналом 500 гривень - двадцять шість купюр, номіналом 200 гривень п`ять купюр, номіналом 50 гривень - одна купюра, номіналом 20 гривень - тридцять шість купюр, які в подальшому були вилучені та поміщені до спец пакету № 4340633 та передані на зберігання до СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Постановою про визнання речових доказів від 10.03.2022 вищевказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя встановив, що вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів чоловічої куртки чорного кольору з коричневим хутром, та грошових коштів на загальну суму 25770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, які знаходилися в правому кармані куртки, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна АТ «Укрпошта», оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. У разі його повернення власник майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовим доказом.
Керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на чоловічу куртку чорного кольору з коричневим хутром, в якій в правій кишені було вилучено грошові кошти на загальну суму 25 770 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень, номіналом 1000 гривень одинадцять купюр, номіналом 500 гривень - двадцять шість купюр, номіналом 200 гривень п`ять купюр, номіналом 50 гривень - одна купюра, номіналом 20 гривень - тридцять шість купюр,
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копію ухвали надіслати слідчому та власнику майна АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133, 69005.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1