Справа № 191/1647/21
Провадження № 1-в/191/422/21
У Х В А Л А
іменем України

01 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
31.05.2021 року до Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , яким останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , зважаючи на те, що останній має одне стягнення.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного

В матеріалах справи знаходиться довідка за особовою справою №28-М-20 та характеристика відносно засудженого ОСОБА_3 , видані начальником ВКВСР СВК-94 ОСОБА_6 та заступником начальника установи з СВПР ОСОБА_7 , з яких встановлено, що ОСОБА_3 є неодноразово судимий за умисні злочини проти власності. В останнє ОСОБА_3 засуджений 03.12.2019 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком від 03.10.2018 року і відбуття покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 року у застосуванні ст.82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Початок строку відбування покарання визначено з 03.12.2019 року, кінець строку 17.03.2022 року.

З 22.01.2020 року ОСОБА_3 відбуває покарання у Синельниківській ВК №94. За час перебування в установі характеризується посередньо. Заходи виховного характеру відвідує систематично, але реагує на них не завжди правильно. Від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не ухиляється. У вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі, не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу. Відносини в колективі будує з різною категорію засуджених, авторитетом серед них користується. За характером відкритий, спокійний, не піддається негативному впливу з боку інших засуджених. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує в чистоті.
Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині. На теперішній час не працевлаштований.

За період відбування покарання в установі Синельниківської ВК №94 засуджений ОСОБА_3 має 1 заохочення та 1 стягнення.

31.07.2020 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України.
31.12.2020на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.
31.5.2021 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК У країни.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
З огляду на викладені вище обставини, суд пройшов до висновку про відсутність підстав, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в установі з 22.01.20 року. Наявність у ОСОБА_3 за весь період відбування покарання всього одного заохочення, а також одного стягнення не доводить його сумлінну поведінку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 6 КВК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, відмовити. Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1