Єдиний унікальний номер 722/1483/21
Номер провадження 1-в/722/161/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників процесу, які, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких засуджений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання, прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання, представник виправної колонії ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає його передчасним, голова спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_7 вирішення клопотання залишила на розсуд суду, а також просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13.09.2010 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з 18.06.2010 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.06.2010 року по 28.09.2010 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 08.09.2023 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину (ч.1 ст.115 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув станом на час розгляду клопотання більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.06.2010 року. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений відбуває покарання з 21.10.2010 року.
Згідно матеріалів особової справи та довідки про заохочення і стягнення, складеної начальником відділення СПС №3 ОСОБА_8 , під час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
За період перебування в установі тричі етапувався до лікувальних закладів при установах виконання покарань. Під час перебування в лікувальних закладах порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
За час відбування покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З метою стимулювання подальшої правослухняної поведінки у двох випадках (17.04.2020 року та 20.04.2021 року) був заохочений у вигляді подяк.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №262 від 23.11.2021 року та матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в період з березня 2011 року по березень 2019 року до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається, у зв`язку із стійким небажанням приймати участь у трудовій діяльності. Лише з квітня 2019 року по даний час працевлаштований в якості робітника лазне-прального комплексу. До виконання своїх обов`язків та поставлених завдань відноситься добре, однак потребує постійного контролю за якістю їх виконання.
Із дослідженої характеристики, затвердженої начальником установи 24.11.2021 року та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 у взаємовідносинах з іншими засудженими переважно не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, по відношенню до персоналу колонії напоказ ввічливий, хитрий, виконує роботи з благоустрою установи, потребуючи контролю за якістю їх виконання, своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, однак не завжди має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, здобув професію «Електрогазозварювальника» у навчальному центрі, який функціонує при установі, подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак активної участі в даній програмі не приймає. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав.

Як встановлено із довідки медичної частини №227 від 23.11.2021 року засуджений ОСОБА_3 по прибуттю в установу СВК-67 22.10.2010 року був оглянути медичною комісією установи та визнаний працездатним з працевлаштуванням. З 29.04.2012 року по 08.05.2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні в МОЛ ВК-98 Хмельницької області. З 9.08.2012 року по 19.08.2012 року стаціонарно лікувався в медичній частині установи. З 20.04.2015 року по 8.05.2015 року стаціонарно лікувався в хірургічному відділенні МОЛ ВК-85 Київської області. З 05.11.2016 року по 24.11.2016 року стаціонарно лікувався в СІЗ 19 м.Львів. З 19.07.2021 року по 27.07.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в медичній частині установи. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час його стан задовільний.
Як вбачається із довідки №158, виданої бухгалтерією ДП «Сокирянська виправна колонія (№67)», станом на 23.11.2021 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_3 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до наявної в особовій справі засудженого виписки з протоколу №1 засідання комісії відділення СПС №3 з оцінки ступеню виправлення засуджених, ОСОБА_3 станом на 12.01.2021 року став на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13.09.2010 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Кельменецькому районному суду Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1