Номер провадження 1-кс/201/3338/2021
УХВАЛА
Іменем України
15 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.08.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, в якій просила визнати незаконними невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти, невідкладно зареєструвати подану заяву від 16.08.2021 року про вчинення злочину до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ст. 365 та ст. 396 КК України.

Скаржник в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином. Через канцелярію подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі інших заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

18.10.2021 року ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, в якій просила визнати незаконними невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти, невідкладно зареєструвати подану заяву від 16.08.2021 року про вчинення злочину до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ст. 365 та ст. 396 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2021 року скаргу ОСОБА_3 повернуто останній.

Обґрунтовуючи повернення скарги слідчий суддя вказав, що зі змісту скарги встановлено, що засновниками ТОВ «МіК» складено заяву від 16.08.2021 року про злочин слідчого ДБР м. Полтава, підрозділ якого знаходиться в м. Дніпро. При цьому, як вбачається із скарги, її підписано за допомогою ЕЦП і подано до суду гр. ОСОБА_3 , втім сама скарга стосується інтересів ТОВ «МіК». На підтвердження повноважень діяти від імені та в інтересах ТОВ «МіК», у тому числі підписувати і подавати заяву/скаргу до суду, скаржник ОСОБА_3 повинен був надати докази того, що він має такі повноваження. Таким чином, у скарзі відсутня інформація, яка б дозволяла зробити висновок про те, що ОСОБА_3 може представляти інтереси ТОВ «МіК» у кримінальному провадженні. Крім того в скарзі відсутні докази, які підтверджують те, що заява ТОВ «МіК» від 16.08.2021 року дійсно подавалась до Дніпропетровської обласної прокуратури. Копія вказаної заяви до скарги не долучена. Також не долучені будь-які інші документи, у тому числі на підтвердження повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси ТОВ «МіК». За таких обставин слідчий суддя повернув скаргу ОСОБА_3 та роз`яснив, що повернення скарги, відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 27.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвала слідчого судді від 19.10.2021 року скасована і матеріали скарги направлено до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

Обґрунтовуючи скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів вказала про доведеність ОСОБА_3 факту, що вона разом із ОСОБА_4 є засновниками ТОВ «МіК».

08.11.2021 року скарга автоматизованою системою розподілена на слідчого суддю ОСОБА_1 .

При її розгляді слідчий суддя встановив, що засновниками ТОВ "МіК" подано керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 заяву від 16.08.2021 року про злочин відносно слідчого Державного бюро розслідувань в м. Полтаві, підрозділ якого знаходиться в м. Дніпро.

В заяві ОСОБА_3 повідомила наступне.

Слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 05.01.2021 за ознаками кримінальних порушень, передбачених ч.2 ст.364,ч.1 ст. 375,ч.2 ст. 256,4.1 с. 368-2, ч.1 ст. 369-2, ч.1 ст. 255 КК України. Нагляд у кримінальному провадженні забезпечувався Дніпропетровською обласною прокуратурою, така інформація отримана скаржником з листа начальника відділу обласної прокуратури 08.08.21 року від ОСОБА_6 . До листа долучено додаток - постанова про закриття кримінального провадження № 0000011 від 05.01.2021 за ознаками кримінальних порушень, передбачених ч.2 ст.364,ч.1 ст. 375,ч.2 ст. 256,ч.1 с. 368-2, ч. 1 ст. 369-2, ч.1 ст. 255 КК України. З даного повідомлення стало відомо про прізвище особи, що здійснювала розслідування- старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві ОСОБА_7 . Саме ця особа підписала постанову про закриття кримінального провадження. Загалом в постанові вказано про не правдиві обставини щодо відкриття провадження за заявою. А саме в дійсності внесення відомостей до ЄРДР проведено виконуючи ( наявні в реєстрі) ухвалу Печерського районного суду Генеральною прокуратурою по справі 757/55619/20-к та 757/55615/ 20-к. Листом з Генеральної прокуратури повідомлено, що офісом Генерального прокурора до ЄРДР за № 0000011, №0000012, №0000015, №0000016, №0000017 та №0000018 внесено відомості та об`єднано. Слідчим же не правдиво вказано, що внесено відомості стосовно посадових осіб згідно заяви ОСОБА_3 . До листа начальником відділу прокуратури ОСОБА_6 не надано Витягу з повідомленням про процесуальних осіб, що вели слідство в тому числі прокурора, що здійснював керівництво. Заявником неодноразово направлялися звернення до Генеральної прокуратури про обставини саботування розслідувань злочинів за заявами з мотивацією покриття злочинів саме ОСОБА_8 . Таким чином лише 08.08.21 з додатку до листа прокурора начальнику відділу ОСОБА_6 заявник отримала копію постанови пре закриття провадження. В постанові про закриття замість опису вмотивованих процесуальних дій слідчий ОСОБА_9 аналізує перелік кримінальних проваджень, про хід та завершення яких них заявниці не відомо. Також їй не відомо, яке відношення до них мав слідчий ОСОБА_10 .

На її думку слідчий ОСОБА_9 умисно неодноразово покриваючи злочинні дії колишніх колег порушив КПК України, позбавив потерпілого отримати результат розслідування, шо призвело до рецидивів посадовців. Позбавив на справедливе розслідування злочину осіб, що намагаються довести підприємство до ліквідації та юридичним шляхом захопити активи. Заявник про злочин не отримала таку постанову про закриття об`єднаного КП № 0000011 від 05.01.21 року належним чином. Про постанову стало відомо лише з вищевказаних обставин. Тобто умисно покривав від заявника закриття розслідування (три судові рішення щодо закриття стосовно № 0000210 від 08.12.2017). Такі дії він виконав в КП 00000401 т в об`єднаному КП № 0000011 від 05.01.21 року не одноразово та фактично сприяє злочинцям .

Наголошує, що злочинна діяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві ОСОБА_11 полягає в умисному ненадсиланні потерпілому Витягу про внесення відомостей до ЄРДР для затягування або взагалі з метою не надання можливості оскарження його дій.

Також, на її думку, умисна злочинна діяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві ОСОБА_12 полягає в надсиланні до Генеральної прокуратури викривленої та спотвореної інформації щодо потерпілого та про необхідність закри об`єднаного КП № 0000011 від 05.01.21 року, що внесена до ЄРДР Генеральною прокуратурою за ухвалами суду та передано йому за підслідністю. Закриття кримінального провадження без вмотивованої постанови слідчого є не законною, пов`язано з умисним покриттям злочинів вказаних в заяві, та за кваліфікацією підпадає під ст. 396 ККУ. Та є таким злочином, що призвів до наступних рецидивних наслідків - покриття посадовими особами прокуратури ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та слідством Саксаганського ВП М. Кривого Рогу в особі слідчого ОСОБА_15 знищення речових доказів в справі №0000003 від 03.02.16 що не розслідувана з 10.12.2014 року ОСОБА_13 уминсо без призначення використовував недосвідченого ОСОБА_16 в КП 0000007 від 15.04.21. Впливав на молодого спеціаліста з метою покриття злочину «чужими руками» - Зобов`язував виконання процесуальних дій в КП 0000007 від 15.04.21 без призначення керівником, протягом до 19 липня 2021 року.

Повідомляє, що в судовому засіданні під час відводу процесуального прокурора ОСОБА_17 вказаного у ВИТЯЗІ - стало відомо з наданого суду за вимогою наказу т.в.о. керівника прокуратури ОСОБА_18 відомості, що ОСОБА_19 діяв без призначення. Тобто ОСОБА_20 відмовляв в огляді речових доказів вартістю понад 1 млн. євро без призначення та сприяв покриттю злочину слідчого ОСОБА_21 , чим покрив знищення речових доказів.

На її думку, ці дії мають ознаки ст. 365 ККУ та нею вже внесено відомості до ЄРДР 13.07.21 року суддею ОСОБА_22 справа 214/3355/21. Судовий відвід ОСОБА_16 був пов`язаний саме через підозру прокурора в покритті злочину слідчого Саксаганського ВП ОСОБА_23 ».

Станом на час розгляду скарги відомостей про внесення уповноваженими особами Дніпропетровської обласної прокуратури за поданою заявою до ЄРДР слідчому судді не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Всі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує положення ст.ст. 8, 9 КПК України, згідно яких в Україні діє верховенство права. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298 затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення № 298).

Підпунктом 1 п. 1 розділу 3 Положення передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298, а тому не підлягають задоволенню вимоги скаржника про зобов`язання внести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним за ст. 365, 396 КК України.

Вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 20.10.2021 року, не підлягає задоволенню, оскільки означені вимоги не узгоджуються з повноваженнями слідчого щодо здійснення судового контролю, який полягає в ухваленні рішень у відповідності до приписів ч. 2 ст. 307 КПК України про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.08.2021 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 16.08.2021 року, про що надати йому відповідний витяг з ЄРДР.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1