Справа № 362/4247/21
Провадження № 1-кп/362/629/21
ВИРОК

Іменем України

18.10.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000293 від 22.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, без реєстрації місця проживання, житель АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 Кк України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
16.04.2021 в обідній час (біль точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ). Тоді у нього виник прямий умисел спрямований на незаконне викрадення чужого майна належних потерпілому, його брату ОСОБА_6 , матеріальних цінностей, які знаходились у гаражному приміщені, про що йому було відомо. Він підійшов до гаражного приміщення, пошкодивши навісний замок вхідних туди дверей, проник всередину і виявив бензиновий тример марки «Dnipro-M» моделі «БТ-435» та металеву каністру з двадцятьма літрами бензину А-92. Викрав це майно і розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2114,40 грн. згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/26931-ТВ від 10.06.2021

Цими діями ОСОБА_4 реалізував свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з кваліфікацією і його фактичними обставинами. Пояснив, що не було що їсти і він вирішив викрасти належне братові майно з гаража. Проник туди, викрав каністру з бензином і бензиновий тример, здав його на металолом, отримавши близько 1500 грн. У вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв не вчиняти протиправних дій у майбутньому.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що повернувся додому і помітив, що на гаражі «висить» інший замок. Потім виявив відсутність деяких речей у гаражі, сусіди розповіли, що його рідний брат заходив до гаражного приміщення. Викликав працівників поліції. При визначенні виду і розміру покарання поклалася на розсуд суду і зазначив про відсутність наміру подавати цивільний позов.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфікованіза ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 копійок.
Речовий доказ після набрання вироком законної сили - металеву каністру коричневого кольору об`ємом 20 л., яка передана відповідальне зберігання ОСОБА_6 ,- залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1