ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Дністровської РДА ОСОБА_9 апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000144, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого суддіХотинського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 03 листопада 2021 року та покладені обов`язки,передбачені п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

На таке судове рішення прокурор Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Провадження №11-сс/822/200/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.183 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зазначає, що слідчий суддя не повною мірою врахував встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які в своїй сукупності вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки

Вважає,судом не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, а тому знаючи про покарання, яке у разі визнання винуватим йому загрожує, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також посилається на ризик того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі та володіючи достатньою інформацією про потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , а також наданий час недопитаних інших неповнолітніх свідків може вплинути на вищевказаних свідків та потерпілого.

На думку апелянта, районним судом не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину,а також до нього застосовувались примусові заходи виховного характеру за скоєння крадіжки.Окрім того,він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та перебував на обліку в поліції як дитина-правопорушник.

Вважає, що батьки підозрюваного ОСОБА_6 не мають належного виховного впливу на нього, про що свідчить систематична протиправна поведінка підозрюваного, а батько підозрюваного неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання свого сина.

Враховуючи викладене апелянт вважає, що застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією підозрюваного, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Апелянт просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову,якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи підозрюваного, його захисника та законного представника,які просили залишити судове рішення без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Із наданих суду матеріалів встановлено, що 01.09.2021 та 02.09.2021 до ЄРДР внесені відомості за № 0000144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

02 вересня 2021 року про підозру у скоєнні цього злочину повідомлено ОСОБА_6 .

Згідно повідомлення про підозру, неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 01.09.2021 близько 19 год. 00 хв. він,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,на стоянці транспортних засобів офісного приміщенняв АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном заподіяв потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження,що спричинили короткочасний розлад здоров`я та заволодів коштами в сумі 2000 гривень

Надані стороною обвинувачення докази є на даний час достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

03 вересня 2021 року ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту терміном до 03 листопада 2021 року з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків,що передбачені ст.177 КПК України, та прийшов до висновку щодо відсутності підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судова колегія погоджується із таким висновком, та вважає, що слідчим суддею повною мірою враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, покарання, яке може загрожувати у разі доведеності вини підозрюваному, наявність чи відсутність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.492 КПК України,за наявності підстав,передбачених цим Кодексом,до неповнолітнього з врахуванням його вікових та психологічних особливостей,роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів,передбачених цим Кодексом.

Однак, тримання під вартою може застосовуватись до неповнолітнього лише у разі,якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину та лише за умови,що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам,зазначеним у ст.177 КПК України.

Стороною обвинувачення ні в районному, ні в апеляційному суді не доведено, що більш м`який запобіжний захід,який застосований слідчим суддею, буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те,що підозрюваний може переховуватись від слідства шляхом зміни місця проживання, однак не наводить жодних переконливих доказів на підтвердження цього.

Доводи прокурора про те,що ОСОБА_15 може ухилятись від слідства та суду у зоні проведення ООС є припущенням прокурора,оскільки та обставина,що батько підозрюваного раніше брав участь у ООС , не дає підстав для таких висновків.

Отже,апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності прокурором існування такого ризику.

При цьому слідчий суддя правильно вказав,що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення чи суворості покарання,яке меожу бути призначене особі.

Слідчий суддя із посиланням на протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , заяви її законного представника ОСОБА_16 , протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , заяви потерпілого ОСОБА_12 вказав на доведеність існування ризику впливу на потерпілого і свідків.

Разом із тим,із матеріалів провадження вбачається,що потерпілий та свідки проживають в м. Хотин,а тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання його матері за адресою с. Гордівці Дністровського районну Чернівецької області,тобто у іншому населеному пункті та без можливості залишати житло- зможе запобігти такому ризику.

Окрім того,під час апеляційного розгляду прокурор пояснив,що заходи безпеки до потерпілого чи свідків у встановленому порядку не застосовувались.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності прокурор, не зауважив, що підозрюваний в силу ст. 89 КК є раніше не судимою особою.

Слід зазначити, що особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.

Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й для характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Притягнення до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для висновку про неможливість застосування до неповнолітнього більш м`якого запобіжного заходу,аніж просив прокурор.

Доводи прокурора про те що законний представник ОСОБА_8 не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного під час його перебування під цілодобовим домашнім арештом є припущенням.

Як зазначала ОСОБА_8 під час судового розгляду, вона проживає разом із сім`єю в с. Гордівці Дністровського районну Чернівецької області, позитивного характеризується,має фермерське господарство,де син(підозрюваний) їй допомагає та вона має стабільний дохід.Запевнила, що у випадку застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе здійснювати належний виховний вплив на підозрюваного та забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Також просила врахувати,що ОСОБА_17 є інвалідом дитинства,має вроджені вади ніг та серця.

Згідно характеристики Рукшинської сільської ради, ОСОБА_6 проживає із матір`ю,вітчимом та сестрою в с.Гордівці.Скарг на його поведінку не надходило(а.с.103)

Апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді і про те,що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи про те,що ОСОБА_15 негативно характеризується по місцю проживання та не має постійного заробітку не є достатніми для застосування до неповнолітнього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення тієї обставини, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, не надано доказів цього і під час апеляційного перегляду, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Обраний судом запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є пропорційним меті забезпечення кримінального провадження,зважаючи на те,що підозрюваний є неповнолітнім.

Рішення слідчого судді є правильним, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,411,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3