04.10.2021
Справа № 642/6386/21
Провадження № 1-кс/642/3480/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 07.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню № 80000516 від 03.02.2017,-
встановив:

22.09.2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 у формі постанови від 07.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , щодо повторного допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також допиту колишнього суддю апеляційного суду Харківської області ОСОБА_8 .
Скарга обґрунтована тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 80000516 від 03.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 384 КК України.
07.09.2021 на ім`я слідчого потерпілим ОСОБА_3 подано клопотання про повторний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також допиту колишнього суддю апеляційного суду Харківської області ОСОБА_8 .
21.09.2021 року потерпілим ОСОБА_3 отримана постанову слідчого від 07.09.2021 про відмову у задоволенні клопотання, яка обґрунтована тим, що під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які дали вичерпні пояснення щодо обставин, вказаних у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, проведений одночасний допит потерпілого ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та досліджені письмові докази у справі у зв*язку з чим відсутні підстави щодо задоволення клопотання потерпілого.
Заявник зазначає, що постанова слідчого необґрунтована, оскільки не містить спростування заявленої потерпілим необхідності проведення дій, вказаних в клопотанні, не спростовані факти, викладені потерпілим щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення та факти, які свідчать про вчинення відповідними посадовими особами кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не прибув, надав матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.
Заслухавши пояснення завника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 80000516 від 03.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 384 КК України.
Встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 звернувся на ім`я слідчого із клопотанням від 07.09.2021 про повторний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також допиту колишнього суддю апеляційного суду Харківської області ОСОБА_8 .
07.09.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 прийнято рішення у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного від 07.09.2021, пославшись на те, що під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які дали вичерпні пояснення щодо обставин, вказаних у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, проведений одночасний допит потерпілого ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та досліджені письмові докази у справі у зв*язку з чим відсутні підстави щодо задоволення клопотання потерпілого.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Тобто за відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Крім цього, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.
Встановлення підстав для задоволення клопотання є дискреційними повноваженнями слідчого і за змістом ст. 40, 220 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.
Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, дана постанова є обґрунтованою та вмотивованою, втручання у досудове розслідування не допускається, а протиріччя, у разі їх наявності, можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 93, 95, 110, 220, 303 - 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 07.09.2021 про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню № 80000516 від 03.02.2017 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1