печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2021 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000015 від 18.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заудайка, Ічнянського району, Чернігівської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України року,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно висунутого обвинувачення, наказом № 10/1-2 від 10.10.2018 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу міжнародних та наукових зв`язків Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» (далі ДП «НДІ «Квант»). Відповідно до посадової інструкції останній є відповідальним в ДП «НДІ «Квант» за організацію міжнародних передач товарів.

23.01.2020 ДП «НДІ «Квант» зареєстровано в Державній службі експортного контролю України (далі Держекспортконтроль) строком до 22.01.2023 як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, про що зроблено запис № 299.19 у реєстрі суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів Держекспортконтролю.

19.06.2020 між ДП «НДІ «Квант» та ТОВ «Лазерні та інформаційні технології» (м. Мінськ, Республіка Білорусь) укладено договір № 172, відповідно до якого останнє зобов`язалось: виконати розбирання та дефектацію далекоміру навігаційного ДЛ-2, заводський номер 2501; скласти акт дефектації, визначити вартість ремонту та направити на адресу замовника додаткову угоду про вартість ремонту; провести ремонт на умовах даного договору. У свою чергу ДП «НДІ «Квант» зобов`язалось на умовах даного договору відправити далекомір навігаційний ДЛ-2, заводський номер 2501, до ТОВ «Лазерні та інформаційні технології», узгодити та сплатити вартість його ремонту.

Як вбачається з інформації Держекспортконтролю № 211/33-21 від 13.01.2021 далекомір лазерний ДЛ-2 є складовою приладу СВ1.1 та використовується у військовій сфері в оптико-електронній системі спостереження, розвідки та керування стрільбою корабельної артилерії, у зв`язку з чим є товаром військового призначення і відповідає опису товарів за позицією ML5.b «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003.

Відповідно до вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003 міжнародна передача вказаного товару повинна здійснюватися за дозволом/висновком Держекспортконтролю.

Згідно розпорядження директора ДП «НДІ «Квант» № 9 від 20.06.2020 начальника відділу міжнародних та наукових зв`язків ОСОБА_4 зобов`язано у найкоротший термін підготувати всі необхідні документи та організувати відправлення далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) на ремонт до підприємства виробника ТОВ «Лазерні та інформаційні технології» (м. Мінськ, Республіка Білорусь) та здійснювати контроль термінів виконання ремонтних робіт за договором з метою своєчасного його повернення.

Однак, начальник відділу міжнародних та наукових зв`язків ДП «НДІ «Квант» ОСОБА_4 , будучи відповідальним за організацію міжнародних передач товарів, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 4, усвідомлюючи, що далекомір навігаційний ДЛ-2 є товаром військового призначення, міжнародна передача якого має здійснюватись за наявності дозволу або висновку Держекспортконтролю, діючи умисно та в порушення встановленого порядку, прийняв рішення про його експорт до Республіки Білорусь та подальший імпорт на територію України відповідно до договору № 172 від 19.06.2020 без дозвільних документів Держекспортконтролю.

З цією метою 08.07.2020 ОСОБА_4 , на виконання зазначеного умислу, спрямованого на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, не маючи дозвільних документів Держекспортконтролю на право здійснення міжнародної передачі зазначеного далекоміру навігаційного, подав декларанту ТОВ «КОМПАНІЯ ВЕДЛАЙН» ОСОБА_6 документи для оформлення його експорту з метою ремонту до Республіки Білорусь, не повідомивши останнього про належність вказаного виробу до товарів військового призначення. При цьому, сам виріб далекомір навігаційний ДЛ-2 ОСОБА_4 розмістив на складі міжнародного перевізника ТОВ «ТНТ Україна» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 21ж.

У свою чергу, декларант ТОВ «КОМПАНІЯ ВЕДЛАЙН» ОСОБА_6 , не будучи обізнаним щодо злочинного умислу ОСОБА_4 , подав до Київської митниці ДМС України документи для експорту далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) на підставі митної декларації № UA100440/2020/082024.

Цього ж дня, після митного оформлення в Київській митниці ДМС України, далекомір навігаційний ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) було експортовано до Республіки Білорусь без дозвільних документів Держекспортконтролю.

Надалі, 27.10.2020 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи злочинність своїх дій, діючи від імені ДП «НДІ «Квант», не маючи відповідного дозволу або висновку Держекспортконтролю на право здійснення міжнародної передачі далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000), звернувся до декларанта ТОВ «КОМПАНІЯ ВЕДЛАЙН» ОСОБА_6 з метою оформлення його імпорту з Республіки Білорусь на територію України, не повідомивши останньому про належність вказаного виробу до товарів військового призначення.

У свою чергу, декларант ТОВ «КОМПАНІЯ ВЕДЛАЙН» ОСОБА_6 , не будучи обізнаним щодо злочинного умислу ОСОБА_4 , подав до Київської митниці ДМС України документи для імпорту далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) на територію України з Республіки Білорусь.

В той же день Київською митницею ДМС України здійснено митне оформлення далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) в режимі імпорту на підставі митної декларації № UA100440/2020/076112.

Відповідно до інформації Держекспортконтролю № 7508/33-20 від 22.12.2020 звернень від ДП «НДІ «Квант» стосовно отримання дозвільних документів на право здійснення міжнародних передач «Далекоміру лазерного ДЛ-2, 739 V.00.00.000» до Держекспортконтролю не надходило та відповідних документів не надавалось.

За таких обставин ОСОБА_4 , діючи від імені ДП «НДІ «Квант» за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 4, не маючи відповідного дозволу або висновку Держекспортконтролю на право здійснення міжнародних передач далекоміра навігаційного ДЛ-2 (заводський № 2501, 739 V.01.00.000) в порушення встановленого порядку здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю, 08.07.2020 відповідно до митної декларації № UA100440/2020/082024 здійснив експорт з території України до Республіки Білорусь та 27.10.2020 відповідно до митної декларації № UA100440/2020/076112 здійснив імпорт з Республіки Білорусь на територію України зазначеного виробу, який є складовою приладу СВ1.1 та використовується у військовій сфері в оптико-електронній системі спостереження, розвідки та керування стрільбою корабельної артилерії, у зв`язку з чим являється товаром військового призначення і відповідає опису товарів за позицією ML5.b «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями порушив встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 333 КК України.

14.06.2021 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, за участю захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.333 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину а саме у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю..

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор та захисник, кожний окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення обвинуваченим, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.333 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені п.п. 1, 2, ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1