Справа № 461/5374/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 26.05.2021 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_6 , 26.05.2021 приблизно о 00.45 год, перебуваючи поблизу греко-католицької церкви Пресвятої Євхаристії (Домініканський собор) за адресою: м. Львів, площа Музейна, 1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар милицею, котру тримав в руках, в ділянку носа та правого ока, спричинивши, згідно висновку експерта, перелом кісток носа, синець в ділянці правого ока, синець і рубець в ділянці спинки носа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав та пояснив, що 26.05.2021 приблизно о 00.30 год він разом зі своїм другом ОСОБА_7 проходили повз Домініканський Собор у місті Львові, що розташований за адресою: м. Львів, площа Музейна, та побачили, що на сходах знаходяться 4 осіб, з котрих 2 хлопців та 2 дівчат. Дані особи розпивали спиртні напої, перебуваючи одразу біля входу в храм, тобто на останній сходинці. Цей факт викликав обурення в ОСОБА_6 та його друга і підійшовши до цих осіб, ОСОБА_7 зробив зауваження та сказав, що не можна вживати спиртні напої безпосередньо біля Собору. Між ними виникла словесна перепалка, у ході якої два хлопці, котрі сиділи на сходинці, спустились до ОСОБА_6 та його друга ОСОБА_7 і продовжували конфліктувати. В подальшому ОСОБА_6 побачив, як хтось з хлопців наніс два удари руками в ділянку обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого той впав на бруківку, а двоє осіб, які були довкола ОСОБА_7 , продовжували наносити удари. Після цього ОСОБА_6 крикнув, щоб вони не били ОСОБА_7 , зробив крок у їх сторону і побачивши, що вони звернули на нього увагу, сказав, щоб не підходили, оскільки він на милицях. Однак хтось один почав підходити до ОСОБА_6 і наблизившись на відстань милиці, ОСОБА_6 правою рукою, в якій тримав милицю, умисно наніс один удар в обличчя. Після нанесеного ним удару більше фізично ніхто нікому не наносив удари. Хтось з дівчат викликав поліцію. ОСОБА_6 з ОСОБА_7 намагалися піти з місця події, однак двоє хлопців та дівчат продовжували іти за ними. Дійшовши до перехрестя вул. Федорова і Руська до них підійшли працівники поліції, з якими вони у подальшом всі відправились у відділ поліції. Свою вину ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.
Вирок суду як найважливіший акт правосуддя покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення вироку вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати і т.п. /стаття 368 КПК України/.
Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

З врахуванням норм статей 368, 370 КПК України, суд, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до норм статті 56 КПК України потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що 25.05.2021 він зі своєю дівчиною ОСОБА_8 та товаришем ОСОБА_9 гуляли по місту Львову. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зупинились на сходах Домінканського Собору та розпивали спиртні напої, зокрема, по склянці сидру. Сидячи на сходах ОСОБА_12 до них підійшла невідома дівчина по імені ОСОБА_13 і залишилась з ними, вони сиділи в чотирьох і спілкувались між собою. У подальшому до них підійшло двоє невідомих осіб чоловічої статі, як згодом виявилось - один з них на милицях ОСОБА_14 , а інший по імені ОСОБА_7 , який почав говорити про те, що не зовсім культурно сидіти на сходах ОСОБА_12 і розпивати спиртні напої. У ході спілкування з ОСОБА_7 у них виникла словесна перепалка. Під час перепалки ОСОБА_11 піднявся і підійшов до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зробив те ж саме і став поруч з ОСОБА_11 . В процесі спілкування ОСОБА_7 адресував і кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого між ними двома почалась тяганина і вони частково перемістились на 3-4 кроки сторону. Маючи намір розняти ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , ОСОБА_4 пішов в їх сторону, однак, не доходячи до них, ОСОБА_14 (хлопець з милицями) наніс йому один удар милицею в обличчя. Внаслідок отриманого удару ОСОБА_4 впав, згодом піднявся, підбіг до ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які в той час валялись на землі, і почав стягувати ОСОБА_7 з ОСОБА_11 . Розтягнувши їх, до нас підбігли дівчата ОСОБА_10 з ОСОБА_13 і стали поміж ними, щоб унеможливити нанесення тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 зателефонував в поліцію, а ОСОБА_15 з ОСОБА_7 намагались піти від них, однак, ОСОБА_4 та його друзі рухались за ними. Згодом приїхала поліція і їх доставили у відділ поліції.

Суд надає віри показанням потерпілого ОСОБА_4 , оскільки вони об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Упереджено до обвинуваченого не відноситься та не вбачає підстав оговорювати ОСОБА_6 .

Відповідно до статей 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість ОСОБА_6 також стверджується дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами, які суд вважає належними і допустимими.

Даними висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №636 від 27.05.2021 р. стверджується, що на підставі вивчення записів виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 15683 встановлено, що за період перебування на лікуванні гр-на ОСОБА_4 в КНП КЛШМД м. Львова 26-31 травня 2021 р. було вказано діагноз: «Закритий перелом кісток носа». Діагноз перелому підтверджено клінічними та рентгенологічними даними. Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені синець в ділянці правого ока, синець і рубець - слід загоєної рани, в ділянці спинки носа. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від одного удару милицею в ділянку носа та правого ока 26 травня 2021 p. Перелом кісток носа відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синці, рана відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22 червня 2021 року з додатком за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , якими встановлено, що ОСОБА_6 запропоновано показати та відтворити обставини подій, викладених ним у протоколі допиту підозрюваного від 22.06.2021. В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 показав, яким способом та за яких обставин наніс потерпілому тілесні ушкодження, а саме - куди нанесено удар, локалізацію, кількість ударів.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 червня 2021 року з додатком за участю потерпілого ОСОБА_16 та даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 червня 2021 року з додатком за участю свідка ОСОБА_17 , якими зафіксовано відтворення подій що мали місце, 26.05.2021, а саме спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 підозрюваним ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 повністю доведена та вірною є кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до статті 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_6 формальна; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері він не перебуває; раніше не судимий; тривалий час ніде не працює.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
Згідно ст. ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння
Відповідно до Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з норми, визначеної п.п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України, захист цивільних прав громадян здійснюється шляхом відшкодування майнової, а також моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Долученими до цивільного позову квитанціями (а.с.23-25) підтверджуються витрати потерпілого ОСОБА_4 на лікування в розмірі 784,94 грн.

Інших доказів щодо матеріальних витрат суду не надано.

Крім того, у відповідності ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пленум Верховного суду України визначає, що під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі діями або бездіяльністю інших осіб.
Як вказує потерпілий ОСОБА_4 , після вчинення кримінального проступку він перебуває у шоковому стані, зазнав значних моральних переживань і страждань, перестав нормально спати.
Судом встановлено протиправність діяння обвинуваченого, яким потерпілому було завдано моральних страждань.
Таким чином, з урахуванням обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що моральну шкоду слід визначити у розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн /60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.

Цивільний позов потерпілого задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 784,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 15 000 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1