УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000745 від 02.09.2021 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Булавинівка Новопсковського району Луганської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, офіційно не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Так, 01.09.2021 приблизно о 21:40 год. у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які знаходились у дворі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , 01.09.2021 приблизно о 21:40 год. знаходячись біля шостого під`їзду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно почали наносити потерпілому ОСОБА_8 численні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулуба.
Усвідомлюючи загрозу своєму здоров`ю, ОСОБА_8 вирвався від них, та почав втікати, однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , догнали його, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в той же день, приблизно о 21:45 год., знаходячись на тротуарі розташованому вздовж проїжджої частини, напроти житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , повалили потерпілого ОСОБА_8 на землю та знову почали наносити йому в область голови та тулубу численні удари кулаками рук та ногами обутими у взуття, при цьому ОСОБА_7 також наносив потерпілому ОСОБА_8 удари фрагментом тротуарної плитки та рукояттю предмету схожого на пістолет.
В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яно-потиличної області зліва, забійної рани привушної ділянки справа, закритої черепно-мозкової травми, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому піраміди черепа справа, багато уламкового перелому сосцевидного відростка.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, також останній сім`ї та утриманців не має, постійного місця мешкання в м.Одеса не має, офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, крім того, після скоєння кримінального правопорушення останній не надав необхідну первинну медичну допомогу потерпілому, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, тобто встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, наявний ризик передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на теперішній час не вилучено відеозаписи вчинення злочину.
Крім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які були присутні під час нанесення тілесних ушкоджень та під час проведення слідчих дій в якості понятих, а також підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки підозрюваного і його агресивну налаштованість.
Крім цього, існує ризик, передбачений п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, також він офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, надавши письмові заперечення, та зазначила, що існування ризиків не доведено, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, де мешкає разом із цивільною дружиною, яка є вагітною, діяв у стані необхідної оборони, захищав себе та дружину від потерпілого, у зв`язку з чим, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, з підозрою не погодився, вказавши, що конфлікт почав потерпілий, який почав погрожувати йому та його вагітній дружині, тому він діяв з метою самозахисту.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 02.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2021 року, протоколом огляду місця події від 01.09.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.09.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.09.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке поєднане із застосуванням насильства відносно потерпілого, життя та здоров`я якого визнається найвищою соціально цінністю, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Існування ризиків знищення, приховування та спотворення речей та документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, у клопотанні необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами, зокрема, не конкретизовано яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також які речі та документи може знищити, сховати та спотворити підозрюваний, з огляду на те, що всі речові докази стороною обвинувачення були вилучені, в ході проведення першочергових слідчих дій.

Крім того, сторона обвинувачення, в обґрунтування існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зазначає те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що вказує на відсутність існування вказаного ризику.

5.3. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, мешкає разом з цивільною дружиною, яка вагітна, відповідно до наданої захисником медичної довідки, є учасником антитерористичної організації, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.
Крім того, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000745 від 02.09.2021 року відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 02.11.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 02.11.2021 року, наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1