печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2021 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000411, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, 14.07.2021 приблизно о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Zara», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23 побачила поруч із собою раніше невідому їй ОСОБА_4 , у сумці якої знаходився мобільний телефон, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 14.07.2021 приблизно о 15 год. 10 хв., наблизившись впритул до ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, своєю правою рукою, таємно проникла до сумки, що висіла на плечі у ОСОБА_4 , та викрала мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 20 Ultra», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі рожевого кольору, в чохлі чорного кольору з написами, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», що належить ОСОБА_4 , та сховала його до центрального відділення сумки, яку на той час тримала при собі.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з викраденим майном попрямувала до виходу на вулицю, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, тим самим отримала реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на суму 29 499 гривень 00 копійок.

Однак, 14.07.2021 приблизно о 15 год. 16 хв., перебуваючи на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції та на запитання щодо наявності при собі речей чи предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, чи речей та предметів, що їй не належать, повідомила, що має при собі викрадений мобільний телефон, після чого була затримана.

Надалі, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 у присутності двох запрошених понятих, з центрального відділення її сумки, яку вона на той час тримала при собі, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 20 Ultra», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який в подальшому було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України KIV 1121164.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, вона беззаперечно визнає; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідування обставини; згодна на розгляд обвинувального акта в спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона офіційно не працевлаштована, має постійне місце реєстрації та проживання, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та конкретні обставини його вчинення, фактичну відсутність спричиненої правопорушенням шкоди (внаслідок повернення викраденого майна потерпілій), суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує неможливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки остання не працює та не має офіційного джерела доходів; неможливість призначення покарання у виді обмеження волі та недоцільність призначення покарання у виді арешту, оскільки обвинувачена має двох малолітніх дітей.

Таким чином, на переконання суду, призначене покарання у виді громадських робіт є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили - відсутні.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 20 Ultra», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі рожевого кольору, в чохлі чорного кольору з написами залишити у належного володільця ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Печерський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1