СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1473/21
Провадження № 1-кс/306/258/21
УХВАЛА

06 вересня 2021 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого процесуальним прокурором про арешт тимчасово вилученого майна із забороною його використання чи розпорядження до вирішення провадження по суті,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, посилаючись на те, що 26.08.2021 року, близько 09.00 год. громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом марки «Форте», без наявного номерного знака та рухаючись по вулиці Достоєвського, м. Свалява в сторону вулиці Кошового м. Свалява, Закарпатської області на ділянці дорожнього покриття, біля дворогосподарства № 61 та № 44, не обрав допустимої швидкості, під час об`їзду пішохода, не впорався з керуванням, з`їхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з легковим автомобілем «Ford Fusion», днз. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , внаслідок чого, ОСОБА_4 отримав травми та був госпіталізований до лікарні.
Відомості про дану подію було зареєстровано СВ відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000226 від 27.08.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході огляду місця ДТП 26.08.2021 року, а саме ділянки дороги біля дворогосподарста житлового будинку АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; мотоцикл марки «Forte» без наявного номерного знаку. Зазначені транспортні засоби та свідоцтво про реєстрацію визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку із тим, що виявлені та вилучені речі, є предметами вчинення кримінального правопорушення, і мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому виникає необхідність у накладанні арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження вказаного майна та необхідністю проведення ряду експертиз.
Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, так як він зайнятий в інших слідчих діях, вимоги такого підтримав (а.с. 14).
Володілець транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fusion», днз. НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином (а.с. 15).
Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000226 від 27.08.2021 року відповідає вимогам ст. 171, ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у провадженні СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській областізнаходиться кримінальне провадження № 0000226 від 27.08.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 14).
Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 26.08.2021 року, в ході даної дії було виявлено та вилучено автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; мотоцикл марки «Forte» без наявного номерного знаку (а.с. 6-10).
Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 27.08.2021 року, вищевказані транспортні засоби та свідоцтво про реєстрацію т/з визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та мотоцикл марки «Forte» без наявного номерного знаку поміщено на майданчик тимчасового тримання т/з ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 залишено у матеріалах к/п (а.с. 12-13).
Як убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_2 (а.с 11).
Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу зазначеної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований слідчим суддею виключно у випадку коли щодо майна, на яке просять накласти арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положення ч. 4 ст. 173 КПК України визначають обов`язок суду застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи на те, що доводи слідчого СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області підтверджені належними, допустимими доказами, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладання арешту на мотоцикл марки «Forte» без наявного номерного знаку, належить задовольнити, наклавши арешт на даний транспортний засіб, із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном, до вирішення кримінального провадження по суті.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, після процесуальних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Разом з тим, частинами 1 та 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ст. 173 згаданого Кодексу слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
За таких обставин, з урахуванням того, що посилання слідчого на визнання транспортного засобу речовим доказом, в даному випадку не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту, оскільки слідчим у клопотанні не наведено ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього КПК, не надано належних та допустимих доказів вважати, що арешт т/з має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання, в частині накладання арешту на автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 та відповідне до даного т/з свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , необхідно відмовити.
За вимогами ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 170-175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця ДТП від 26.08.2021 року мотоцикл марки «Forte» без наявного номерного знаку і заборонити використовувати чи розпоряджатися ним до вирішення провадження по суті.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту відмовити.

Автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_2 і заборонити розпоряджатися даним транспортним засобом на період проведення необхідних слідчих дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ
СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1