У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представників власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000232, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання в якому прокурор просить накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 08 вересня 2021 року майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2021 на лінію 102 надійшло повідомлення, що в с. Солочин, Мукачівського району двома невстановленими особами здійснюється незаконна рубка лісу. Виїздом на місце події встановлено, що на місці незаконної рубки лісу, а саме в 32 кварталі, 9 виділі, 3 ділянці ДП «Свалявський ЛГ лісництво Полянське» знаходяться двоє осіб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець, АДРЕСА_2 , які повідомили, що ОСОБА_11 працює водієм трактора на ФОП ОСОБА_12 , та на даний час здійснюють вирубку лісу на підставі дозвільних документів Полянського лісгоспу. 08.09.2021 ними було зрізано два дерева породи бук. До них підійшов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , який пояснив, що також є працівником ФОП ОСОБА_12 та по його вказівці 06.09.2021 зрубав близько 15 дерев породи бук та 07.09.2021 зрубав близько 15 дерев породи бук. Перевіркою документів на дозвіл вирубки лісу встановлено, що згідно лісорубного квитка, строк заготівлі закінчується 31.05.2021, таким чином було встановлено, що вказана вирубка лісу здійснювалася поза межами дії лісорубного квитка. В ході проведення огляду вказаної ділянки лісу було виявлено 50 пнів породи бук та 24 зрізаних стовбурів дерев породи бук (хлистів). Вказану деревину залишено на відповідальне зберігання майстру лісу ДП «Свалявський ЛГ лісництво Полянське» ОСОБА_14 , а транспортний засіб трактор д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений та залишений на відповідальне зберігання ПП Островка, бензопила марки «Husgvarna 365» вилучена з відповідною біркою. В подальшому було проведено огляд верхнього складу ДП «Свалявський ЛГ лісництво Полянське» де було виявлено 40 зрубаних дерев породи бук, 5 з яких було завантажено на автомобіль марки «Татра» д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 , що зареєстрований на ОСОБА_15 , мешканця Львівської області. Вказану деревину залишено на відповідальне зберігання майстру лісу ДП «Свалявський ЛГ лісництво Полянське» ОСОБА_14 , а автомобіль вилучений та залишений на відповідальне зберігання ПП Островка. Згідно постанови слідчого від 09.09.2021 вищевказані вилучені речі були визнані речовими доказам.

Прокурор у клопотанні зазначає, що вилучене в ході проведення огляду майно, згідно п. 3 ч. 2 ст.167 КПК України, є предметами кримінального правопорушення та має значення речового доказу. З метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна, унеможливлення його знищення, відчуження, приховування чи втрати, проведення необхідних експертних досліджень та забезпечення доступу експерта до транспортного засобу, для оцінки кількості деревини від незаконної порубки, а також з метою підтвердження або спростування причетності працівників ФОП ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Представник власника майна ФОП ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_7 , подав суду клопотання в якому зазначає, що в порушення ст.105 КПК додатки до протоколу належним чином не завірені, не додані матеріали фотофіксації на які слідчий посилається в протоколі огляду. Саме клопотання подано прокурором з порушенням строків передбачених ст.171 КПК України. Також зазначає, що прокурором не подано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у протоколі щодо незаконності походження деревини, необхідності арешту майна, не обґрунтовано підстав та ризиків, передбачених абзацом першим та другим частини першої ст.170 КПК. ФОП ОСОБА_12 діяв в межах договірних відносин, укладених між ним та ДП «Свалявсвьке лісове господарство». За наведених обставин у клопотанні обставин адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Представник володільця майна ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_16 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з наступних підстав.

Автомобіль марки «Татра» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , які було виявлено у верхньому складі ДП «Свалявський ЛГ лісництво Полянське» у ході проведення огляду місця події, належать ОСОБА_5 , який є фактичним володільцем такого майна. ФОП ОСОБА_5 займається господарською діяльністю із наданням послуг щодо перевезення вантажу. Будь-якого відношення до вирубки лісу він не має та, відповідно, не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000232. ОСОБА_5 пов`язаний із даним кримінальним провадженням через те, що виконував замовлення щодо здійснення перевезення вирубаних дерев. Іншого відношення ні він, ні належне йому майно до кримінального провадження не має. Це ж підтверджується й показами ОСОБА_17 - водія ФОП ОСОБА_5 , який був присутній на місці події. Він пояснює, що жодної інформації щодо зрубаної деревини йому не надавалося. Він виконував замовлення щодо здійснення перевезення, а все інше його не стосувалося. А тому, вважаю, що арешт автомобіля марки «Татра» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 не є обґрунтованим. Накладення арешту на зазначене майно призведе до унеможливлення здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , що є порушенням його конституційних прав та гарантій та стане наслідком значних втрат для його господарської діяльності. Виходячи з викладеного, зазначене вище майно, яке було вилучено під час проведення огляду, є власністю особи, яка не є учасниками кримінальноправових відносин у даному кримінальному провадженні та не підпадає під ознаки, перераховані в ч.1 ст.98 КПК України, тобто не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди, не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також варто додати, що це майно не було об`єктом кримінально протиправних дій, а також не набуто кримінально протиправним шляхом.

Окрім цього зазначає, що ОСОБА_5 погоджується у разі необхідності добровільно надати авто та причіп для огляду чи проведення експертизи.

У судовому засіданні прокурор просив задоволити подане ним клопотання з мотивів викладених у ньому.

Представники власників майна, адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , володілець майна ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Ухвалою слідчого судді від 13.09.2021 клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_18 про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання. Дане клопотання викладене в новій редакції з урахуванням виявлених недоліків та подане слідчому судді у встановлений строк.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, письмові заперечення, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Слідчим суддею встановлено, органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.246 КК України, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 08.09.2021.

Проведеним оглядом місця події 08.09.2021 органом досудового розслідування було виявлено та вилучено: 24 зрізані стовбури дерев породи бук, що знаходились в лісосіці; 40 зрубаних дерев породи бук, що знаходились на верхньому складі лісництва, транспортний засіб трактор д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марки «Husgvarna 365», автомобіль марки «Татра» д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 частини другої вказаної норми закону, визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, окрім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову, можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність, місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт, і його співмірність з можливими розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та цивільного позову, а також наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Вирішуючи питання щодо арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

З аналізу поданого клопотання про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку про підставність такого в частині майна: 24 зрізані стовбури дерев породи бук, що знаходились в лісосіці; 40 зрубаних дерев породи бук, що знаходились на верхньому складі лісництва, з метою унеможливлення його знищення, відчуження, приховування чи втрати, проведення необхідних експертних досліджень для оцінки кількості деревини, забезпечення спеціальної конфіскації майна, а також з метою підтвердження або спростування причетності працівників ФОП ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення. Щодо іншого майна зазначеного у клопотанні, то слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що арешт майна, в тому числі майна третіх осіб в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені у клопотанні та в судовому засіданні не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання прокурором вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст.170 КПК України, підстав та мети накладення арешту, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна в цій частині.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000232, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме:

-24 зрізані стовбури дерев породи бук, що знаходились в лісосіці;

-40 зрубаних дерев породи бук, що знаходились на верхньому складі лісництва.

У решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 22.09.2021 о 16год.40хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1