Провадження №1-кп/761/529/2022
В И Р О К
іменем України

17 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0004592 від 22 квітня 2015 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового терміну тривалістю два роки, 10 грудня 2018 року звільненого від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

21 квітня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_7 (кримінальне провадження відносно якого закрито ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року, у зв`язку із смертю обвинуваченого), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , розробили злочинний план по вчиненню крадіжки чужого майна та прийшли до будинку АДРЕСА_2 для реалізації свого злочинного умислу.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужогого майна, шляхом проникнення до житла, діючи згідно домовленостей та розподілених ролей, ОСОБА_7 зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 залишився чекати біля будинку АДРЕСА_2 .

В цей час ОСОБА_7 , зайшовши до будинку АДРЕСА_2 , підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , у якій проживають невідомі йому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Припускаючи, що в приміщенні квартири АДРЕСА_4 можуть знаходитись цінні речі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, що знаходиться у вказаній квартирі, та належить особам, які там проживають, впевнившись в тому, що в даній квартирі нікого не має, ОСОБА_7 , за допомогою раніше підготовлених інструментів, які мав при собі, зламав серцевину врізного верхнього замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 з метою їх відчинення.

Відкривши таким чином вхідні двері до даної квартири, ОСОБА_7 проник до її приміщення, звідки таємно викрав ноутбук марки «Machines» вартістю 3999 гривень, який належить ОСОБА_9 , ноутбук марки «Samsung R20» вартістю 3779 грн., ноутбук марки «Lenovo 110 С» вартістю 2000 грн., мобільний телефон марки «Nokia Е51» вартістю 1480 грн., мобільний телефон марки «Nokia 5310» вартістю 1000 грн., мобільний телефон марки «Nokia 2720» вартістю 400 грн., наручний годинник марки «Wingo» вартістю 300 грн., які належать ОСОБА_12 , планшет марки «Samsung P1 10», вартістю 1790 грн., який належить ОСОБА_10 , а всього майна на загальну суму 14 748 гривень. 00 копійок.

Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення залишили, маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 матеріального збитку в розмірі 14 748 гривень 00 копійок.

Крім того, у невстановлений час та за невстановлених обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для власного вживання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за невстановлених обставин придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що знаходився в п`яти поліетиленових пакетиках з пазовим замком, для власного вживання, без мети збуту.

Після цього ОСОБА_3 перевіз наркотичний засіб за місцем мешкання, а саме в приміщення кв. АДРЕСА_1 , тим самим почавши незаконно зберігати його.

30 квітня 2015 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва, за адресою: АДРЕСА_5 , а саме в кімнаті ОСОБА_3 було виявлено та вилучено п`ять поліетиленових пакетиків з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 6,14 г.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дані кримінально карані діяння. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані, за ч. 2 ст. 309 КК України, слід вірно перекваліфікувати за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України, з огляду на наступне.

Так, протиправні дії у сфері обігу наркотичних та психотропних засобів, речовин, їх аналогів, або прекурсорів, ОСОБА_3 були вчинені 30 квітня 2015 року та органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції Закону № 290-VIII), оскільки ОСОБА_3 маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 30 квітня 2015 року вчинив повторно кримінальне правопорушення, у сфері обігу наркотичних та психотропних засобів, речовин, їх аналогів, або прекурсорів.

При цьому, в редакції Закону № 1965-ІХ від 05 січня 2022 року відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Положеннями статті 5 КК України, визначено зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, зокрема, яущо закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, як убачається з Вимоги на судимість, ОСОБА_3 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, з урахуванням диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції Закону № 1965-ІХ від 05 січня 2022 року), кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних та психотропних засобів, речовин, їх аналогів, або прекурсорів, ОСОБА_3 було вчинено 30 квітня 2015 року, тобто після спливу однорічного терміну засудження за покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином враховуючи, що чинна диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України виключає таку кваліфікуючу ознаку як повторність та ознаку вчинення кримінального правопорушення, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, а відтак покращує становище ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше судимою особою, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштований, має місце реєстрації та проживання за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, при цьому з 1998 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, факт часткового повернення викраденого майна, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи, що перевиховування і виправлення ОСОБА_3 цілком можливе без ізоляції від суспільства, його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До набрання вироком суду законної сили, підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В рамках даного кримінального провадження залучено експертів, якими проведено судові експертизи, вартість яких у сумі становить 2 393 гривні 82 копійки, що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: ноутбук марки «Леново», два мобільних телефони марки «Нокіа» (повернуті потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання) передати у володіння та розпорядження ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Самсунг», тряпчану сумку сірого кольору, печатку ПП «Фаворит Сервіс» (передані до камери схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві) - повернути ОСОБА_3 ; розвідний ключ, викрутки, зажим, заточений металевий стержень, викручувальний пристрій, п`ять поліетиленових пакетиків з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (передані до камери схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві) знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1