Справа №589/2234/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидорчук
Номер провадження 11-сс/816/397/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

24 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/2234/21 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

установила:

- підозрюваний ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки він від суду та слідства не переховувався, проживає з малолітньою дитиною, має батьків похилого віку та брата з діагнозом ДЦП;

- захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, під час розгляду клопотання прокурором не доведено наявності заявлених у клопотанні ризиків, ОСОБА_7 раніше не судимий, виклики до поліції не отримував, має міцні соціальні зв`язки зі своєю малолітньою донькою, батьками, а тому має намір сумлінно виконувати покладені на нього судом обов`язки, перебуваючи під особистим зобов`язанням до завершення розгляду справи по суті.

27.07.2021 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Шосткинської окружної прокуратури, звернувся слідчий СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 22.09.2020 близько 23:15 в будинку АДРЕСА_1 в ході сварки ОСОБА_7 причинив тілесні ушкодження ОСОБА_11

28.09.2020 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК, а 19.05.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені цього правопорушення.

Зважаючи на те, що обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, то слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 26.09.2021. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства та погрозою його застосування), за який кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 2-х до 5-ти років, неодноразово піддавався приводу до слідчого, не з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, був оголошений у розшук та з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків і запобігання спробам підозрюваного вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілу.

10.08.2021 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області направлене кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину (ч. 2 ст. 162 КК), за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 2-х до 5-ти років, існують реальні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові кримінальні правопорушення і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення і правильності остаточної кваліфікації протиправних дій є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_7 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування тяжкості злочину у цьому випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність заявлених стороною звинувачення ризиків і можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів також вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Вказані обставини кримінального провадження і свідчать про наявність передбачених КПК підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_7 , враховує також наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3