Провадження № 1-кс/756/2351/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Оболонської УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.06.2016 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 23.06.2016 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289, ст. 290 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування кого на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 05.02.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ч. 1 та ч.4 ст.70 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці; 20.06.2018 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, з конфіскацією всього належного йому майна; 06.09.2019 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.289 КК України, з застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, з конфіскацією всього належного йому майна; 20.07.2020 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, з конфіскацією майна, що йому належить; 01.12.2020 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.289 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001948 від 05.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:

13.09.2021 слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001948 від 05.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 04 вересня 2021 року, близько 22:45 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше вчинив незаконні заволодіння транспортними засобами та кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 КК України, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 14-А, виявив автомобіль марки «BMW» моделі «525I», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий був припаркований поблизу зазначеного вище будинку за вказаною адресою. У зазначений вище день, час і місці, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння належним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 транспортним засобом саме автомобілем марки «BMW» моделі «525I», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю близько 133 000 грн., що становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткований мінімум доходів громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткований мінімум доходів громадян, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у зазначений вище день, час та за вказаною адресою, за допомогою ключа відчинив двері автомобіля марки «BMW» моделі «525I», чорного кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проник до його салону. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «BMW» моделі «525I», чорного кольору, 1992 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів на водійське сидіння належного ОСОБА_6 автомобіля, за допомогою ключа привівши у дію двигун зазначеного транспортного засобу, поїхав від місця його первинного знаходження, тим самим реалізувавши до кінця свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння належним ОСОБА_6 транспортним засобом автомобілем марки «BMW», моделі «525I», чорного кольору, 1992 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю близько 133 000, 00 грн., що становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризиком того, що може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності;

- ризиком того, що може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваний шляхом залякування, погроз чи підкупу може схилити потерпілого або свідків до надання неправдивих показань і відмови від участі у кримінальному проваджені;

- ризиком того, що може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має постійних джерел доходу, належних засобів для існування, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення ряду кримінальних правопорушень та не став на шлях виправлення ;

- ризиком того, що може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів як застосування особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту до ОСОБА_5 не є можливим, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Крім того, слідчий зазначає, що необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я, а також те, що під час проведення досудового розслідування, відсутні дані, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, при цьому, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, зазначив про існування визначених ст. 177 КПК України ризики.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що сприяв досудовому розслідуванню та те, що має на утриманні малолітню дитину, влаштувався на роботу, бажає примиритися з близькими.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001948 від 05.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

10 вересня 2021 року о 12 год. 55 хв., ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

13 вересня 2021 року підозрюваному була надана копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема: протокол огляду місця події від 05.09.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 09.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 06.09.2021; протокол огляду місця події від 06.09.2021 року; протокол огляду місця події від 09.09.2021 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.09.2021; протокол проведення слідчого експерименту від 10.09.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, а саме те, що останній може здійснити дії, передбачені п.1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільний інтерес, дані, які характеризують особу останнього, його вік, стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки, сімейний стан, відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи, непогашену судимість, оскільки під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення.

Крім того, також враховує й те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на що, для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні та заявлених у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягає підозрюваний.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на що слід вважати, що таких перешкод не має.

Також, слід зазначити, що відсутні докази перебування на утриманні підозрюваного малолітньої дитини та докази його офіційного працевлаштування.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи підозрюваного з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведених у клопотанні мотивів.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя виходить з тяжкості діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , його особистої ролі в цьому, характеру та обставин вчинення діяння, майнового стану підозрюваного, наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, так як з урахуванням вказаних обставин, розмір застави на якому наполягав орган досудового розслідування є надмірно обтяжливим та таким, що не виправдовує мету застосування запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001948 від 05.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , закінчується 11.11.2021 включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 95 160, 00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 11 листопада 2021 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваному, який був належним чином повідомленим, не з`явитися за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Взяти підозрюваного під варту в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1