Дата документу 18.01.2022 Справа № 334/9983/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/9983/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/111/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

12 січня 2001 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за засуджено ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 27 травня 2003 року на підставі ст.53 КК України, звільнений з Жовтоводської ВК умовно - достроково, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 3 дні;

17 квітня 2007 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.186, ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

25 січня 2008 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.309, ст.69 КК України до штрафу на суму 850 грн. Відомості щодо сплати штрафу відсутні;

20 серпня 2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.71 КК України, з врахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2007 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. 03 березня 2012 року звільнений з Софіївської ВК за відбуттям покарання;

08 січня 2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. 23 червня 2014 року звільнений з Софіївської ВК, на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію», невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців;

29 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя засуджено за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

23 квітня 2015 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2014 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. 31 серпня 2018 року звільнений з Софіївської ВК Запорізької області за відбуттям покарання;

20 серпня 2020 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON).
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_9 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001689 від 14 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 23 грудня 2021 року до 07 лютого2022 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, без альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ст.ст.177,178,194 КПК України, не надав оцінки доводам сторони обвинувачення при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та необґрунтовано обрав останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання за вчинення тяжких злочинів. Крім того, згідно з відповіддю Заводського районного відділу з питань пробації, в них перебуває на обліку з 01 жовтня 2020 року ОСОБА_6 , якого відповідно до рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2020 року засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Проте, ОСОБА_6 , покладені на нього обов`язки не виконує, продовжує вчиняти корисливі злочини, оскільки усвідомлює безкарність своїх дій. Також, згідно з відповіддю Заводського районного відділу з питань пробації, із засудженим неодноразово проводились бесіди у телефонному режимі про необхідність з`явитись до Заводського РВ з питань пробації для реєстрації, але, незважаючи на це, ОСОБА_6 до уповноваженого органу не з`являється та не повідомляє адресу постійного місця проживання. Також, усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_6 створює загрозу здійснення впливу на потерпілого, свідка у вказаному кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце постійного перебування потерпілого та місце проживання свідка. Також, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_6 негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, свідка, шляхом погроз, залякування або вмовляння, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив аналогічні кримінальні правопорушення, тим самим вчинив рецидив злочину, а саме 28 травня 2020 року до Ленінського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.190 КК України щодо ОСОБА_6 ; 19 серпня 2020 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.186 КК України; 10 лютого 2021 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України; 30 червня 2021 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.186 КК України. Також ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, отже існує достатньо підстав вважати, що, перебуваючи на свободі, останній може вчините нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку.

Таким чином, обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту надасть змогу підозрюваному продовжити свою злочинну діяльність з метою отримання прибутку.

Згідно з ухвалою слідчого судді, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 жовтня 2021 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на алеї по проспекту Металургів навпроти будинку №18 у місті Запоріжжя, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сидів на лавці, яка розташована на відстані 10 метрів від стели «Металургів», де поклав біля себе свій мобільний телефон марки «Meizu Ml Note 16 Gb», imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 в корпусі блакитного кольору, вартістю 849 гривень 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з вказаної лавки мобільний телефон «Meizu Ml Note 16 Gb», який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 849 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

протоколом огляду місця події від 13 жовтня 2021 року;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 14 жовтня 2021 року;

протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02 листопада 2021 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20 жовтня 2021 року;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20 жовтня 2021 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26 листопада 2021 року;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 26 листопада 2021 року;

протоколом огляду речей від 02 листопада 2021 року;

висновком експерта від 16 листопада 2021 року;

повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10 грудня 2021 року;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10 грудня 2021 року;

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ці ризики існують, проте, слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу для запобігання цих ризиків.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, поведінку підозрюваного та його ставлення до вчиненого правопорушення, те, що завдана шкода відшкодована шляхом повернення майна, дані про особу підозрюваного, який має родичів та постійне місце проживання.
З урахуванням тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного у сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що необхідним і достатнім буде застосування до останнього менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу - у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ці висновки слідчого судді прокурором не спростовані з наданням відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи прокурора про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування завершене та обвинувальний акт направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції в установленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001689 від 14 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 23 грудня 2021 року до 07 лютого2022 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4