н/п 1-кп/953/392/22
"13" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -
Обвинуваченим на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою суду .
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор просив продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу з підстав наявності ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, подавши клопотання .
Обвинувачені та захисники проти задоволення клопотання заперечували, зазначаючи що ризики не доведені, можливо застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.
При розгляді клопотання судом враховується, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.
Так, злочин який інкримінується обвинуваченим відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до п`ятнадцяті років, обвинувачені ніде не працюються, доказів наявності у них міцних соціальних зав`язків, суду не надано.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Зазначене дає суду підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на свідків.
З урахуванням наведеного, суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 переховуватись від суду; незаконно впливати на недопитаних свідків, які на теперішній час не зменшились.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, в разі визнання винуватими у скоєні особливо тяжкого злочину, вік обвинувачених, їх репутацію, відсутність роботи, наявність встановлених ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Суд, зазначає, що саме запобіжний захід у виді тримання обвинувачених під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченими покладних на них процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобіганню встановленим ризикам.
Враховуючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звинувачують ся у вчинені злочину із погрозою застосуванням насильства, суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України з урахуванням обставин справи, не визначає їм розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183,184, 331 КПК України, суд, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 11.03.2022 року.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 11.03.2022 року.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 11.03.2022 року.
Ухвала підлягає оскарженню протягом 5 днів з дня проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1