ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3045/21 Справа № 206/2412/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000529 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, повернуто прокурору, -

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, повернуто прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_7 та враховуючи пояснення останньої, суд прийшов до висновку, що підозрюваній не було відкрито матеріали кримінального провадження, а тому її право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її підозрюють, обвинувачують є порушеним.

Крім того, обвинувальний акт, затверджений 31 травня 2021 року прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0001259, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України та який наданий суду містить підпис прокурора, однак такий підпис не скріплений печаткою відповідної прокуратури, тобто обвинувальний акт прокурором належним чином не затверджений, оскільки скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу і саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що вимог щодо скріплення печаткою підпису прокурора, який затвердив обвинувальний акт, в КПК України не має, тому твердження суду про порушення вимог ст. 291 КПК України в зв`язку з відсутністю печатки на підписі прокурора, яким затверджено обвинувальний акт є не обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам КПК України.
Окрім того, в постанові Верховного суду від 28 серпня 2018 року у справі №344/5091/13-к на який посилається суд в своєму рішенні про повернення обвинувального акту, відсутній будь-який правовий висновок щодо обов`язковості скріплення печаткою підпису прокурора на обвинувальному акті відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про повідомлення підозрюваній про завершення досудового розслідування (розділ І п. 9), окрім того в реєстрі матеріалів досудового розслідування (розділ І п. 10) зазначено процесуальну дію - ознайомлення підозрюваної з матеріалами досудового розслідування, що в свою чергу спростовує твердження суду, про відсутність відомостей про завершення досудового розслідування та невиконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Представник потерпілого підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , при складанні обвинувального акту, дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам закону, так як слідчий, за погодженням з прокурором, з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.
Однак, в порушення вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Так, мотивуючи необхідність повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції посилався на його неналежне затвердження, зокрема, на відсутність печатки прокуратури.
Однак, зазначена вказівка суду про необхідність скріплення гербовою печаткою прокуратури підпису прокурора, який склав обвинувальний акт, не ґрунтується на вимогах Кримінального процесуального законодавства.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, вказавши на відсутність в обвинувальному акті печатки прокуратури, суд не зазначив якими вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення цього документа з метою надання йому статусу офіційного.
Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про повідомлення підозрюваній про завершення досудового розслідування (розділ І п. 9), окрім того в реєстрі матеріалів досудового розслідування (розділ І п. 10) зазначено процесуальну дію - ознайомлення підозрюваної з матеріалами досудового розслідування.
Разом з тим, посилання суду на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, не передбачені законодавцем як підстава для повернення обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті, відповідно до положень ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які на момент закінчення досудового розслідування встановлені органом досудового розслідування, надано правову кваліфікацію кримінального правопорушення, та чітко і конкретно сформульовано обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.
Отже, висновки суду про те, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору з цих підстав, фактично вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого провадження,.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 314 КПК України, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4