Справа № 350/1445/21
Провадження № 11-сс/4808/227/21
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2021 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у кримінальному провадженні №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

за участю: прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 висловив свою незгоду із рішенням слідчого судді про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зміст апеляційної скарги ОСОБА_6 викладений наступним чином: «Я, ОСОБА_6 не згідний з рішенням суду слідчого судді Рожнятів Калуського району про взяття під варту, строком на 60 дуб. Прошу Вас мою скаргу розглядати в моїй присутності».

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2021 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра є обґрунтованою, й докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу в межах наявного кримінального провадження, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід;

- прокурор заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу слідчого судді належить залишити без змін з наступних підстав.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

17.08.2021 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 191 КПК України (а.п. 34-36).

18.08.2021 року ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.п. 39-40).

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підозрюваного.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у "демократичному суспільстві" у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

На переконання колегії суддів, в даному випадку слідчий суддя вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи сторони обвинувачення про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно встановив як наявність обґрунтованої підозри, певних ризиків, так й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлених слідчим суддею обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР (а.п. 6-7); протоколом огляду від 17.06.2021 року (а.п. 8-9); протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2021 року (а.п. 10, 14); протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 18.08.2021 року (а.п. 11-13, 15-17, 19-21, 22-23); протоколами допиту свідків (а.п. 24-31); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок впізнав особу під №3 за рисами обличчя (а.п. 32); протоколом огляду предметів від 18.08.2021 року (а.п. 33); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 17.08.2021 року, який відмовився від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Отже, враховуючи наявність вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином з`ясував й питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого обставин для застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України.

Так, рішення про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя мотивував доведенням існування ризиків, що підозрюваний, не перебуваючи під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого, передбачає покарання на строк до 6 років, тобто він усвідомлює неминучість покарання за вчинене.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею враховано практику ЄСПЛ, оскільки ризик переховування від правоохоронних та судових органів окрім суворості покарання, мотивовано також тим, що ОСОБА_6 неодружений, утриманців не має, офіційно не працює, тобто відсутній постійний дохід, раніше неодноразово судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не має жодних зобов`язань.

Залишаючи обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 без змін, колегія суддів враховує також й те, що відносно ОСОБА_6 порушено й інші кримінальні провадження, матеріали відносно яких, перебувають на досудовому розслідуванні, копії щодо яких надані під час апеляційного перегляду, що у сукупності, можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що вказані обставини, є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у триманні ОСОБА_6 під вартою, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчиненню іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, зроблений слідчим суддею висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти зазначеним в клопотанні слідчого ризикам, є законним.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Перевіряючи рішення слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що становить 45880 грн., колегія суддів, визнає такий висновок законним з урахуванням як матеріалів конкретної справи, так й особи ОСОБА_6 .

Крім того, на переконання колегії суддів, саме такий розмір застави, що визначений у межах передбачених законом для даного виду кримінального правопорушення, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього законом обов`язків та помірним для нього, оскільки розмір застави повинен бути пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає положенням Європейської конвенція про захист прав і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2021 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_13