Справа №639/8861/21
Провадження №1-кс/639/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується, - ОСОБА_4 , захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації, про перевірку наявності підстав для звільнення особи з-під варти, зміну міри запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника - адвоката ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації, про перевірку наявності підстав для звільнення особи з-під варти, зміну міри запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2021 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 12 місяців до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

На думку заявника, зазначена вище ухвала ґрунтувалася на висновку суду про те, що наміри ОСОБА_4 одружитися та намір подати заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не реалізовані в тому обсязі, що унеможливлюють ризик втечі останнього, тобто на момент розгляду справи судом, не мали жодного документального підтвердження.

Постанова про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого від 20.03.2018 року, постанова від 10.10.2017 року про оголошення його у розшук, постанова від 06.02.2018 року про оголошення у міжнародний розшук та постанова про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 10.05.2018 року були прийняті коли ОСОБА_4 знаходився за межами Російської Федерації.

Зміст вказаних процесуальних рішень не містить даних про те, що ОСОБА_4 був обізнаний про його кримінальне переслідування, підставою оголошення його у розшук була відсутність даних про його місцезнаходження.

Також зазначає, що розшук підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_4 був обізнаний про його кримінальне переслідування правоохоронними органами Російської Федерації, а тому відсутні підстави для висновків, що вчиняв будь-які дії, спрямовані на ухилення від правосуддя у запитуючій стороні.

Крім того, вказує, що ОСОБА_4 станом на сьогодні має постійне місце проживання в Україні. Згідно договору оренди житлового приміщення від 09.11.2021 року ОСОБА_4 має право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_4 має намір укласти шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але станом на сьогодні в умовах СІЗО, у зв`язку з введенням карантинних обмежень, обмежений доступ осіб і відсутня можливість у інший спосіб зареєструвати шлюб.

Також зазначено, що ОСОБА_4 звернувся до органів Державної міграційної служби України з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що підтверджується листом - відповіддю ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 18.11.2021 року 12/12-4677.

Заявник звертає увагу, що вказані факти не були предметом дослідження слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту та фактично є новими обставинами, що можуть бути взяті до уваги при перевірці підстав його звільнення з-під варти.

Враховуючи перелічені вище обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 у м. Харкові, його постійне проживання, наявність реального наміру зареєструвати шлюб з цивільною дружиною, а також реалізацію свого права на отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, враховуючи відсутність даних про притягнення його в України до кримінальної та адміністративної відповідальності, відсутність судового рішення (вироку) суду Російської Федерації, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, заявник вважає, що застосування до нього такого заходу забезпечення видачі особи, як екстрадиційний арешт, є надмірним обтяженням для вказаної особи, а тому є достатні підстави обрання до нього інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час судового засідання захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтримали вимоги скарги в повному обсязі, просили суд звільнити ув`язненого з-під варти, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Особа, видача якої запитується, ОСОБА_4 підтримав скаргу захисника та просив її задовольнити.

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на наявність визначених ст. 584 КПК України правових підстав для застосування екстрадиційного арешту стосовно ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що до Харківської обласної прокуратури з Слобідської окружної прокуратури надійшло повідомлення про затримання 20.10.2021 слідчими ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області на території Міжнародного аеропорту Харків у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації (шахрайство вчинене групою осіб в особливо великому розмірі - 2 епізоди та доведення до банкрутства.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрана 10.05.2018 Таганським районним судом м. Москви Російської Федерації у виді тримання під вартою.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 від правоохоронних органів 10.10.2017 його оголошено у розшук, а 06.02.2018 оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.

Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини. Також у запиті зазначено про необхідність взяття ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 Офісом Генерального прокурора відповідно до ст.587 КПК України доручено Харківській обласній прокуратурі.

На даний час розпочата екстрадиційна перевірка.

Інкриміновані ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 правопорушення за законодавством України є екстрадиційним, ч. 4 ст. 159 КК РФ відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, а ст. 196 КК РФ відповідає ст. 219 КК України.

Санкція за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто позбавлення волі більше 1 року.

Строки давності притягнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідальності за вчинені ним злочини, відповідно до законодавства запитуючої сторони, не закінчилися.

Компетентні органи Російської Федерації гарантують, що запит про видачу не має на меті переслідування особи за політичними мотивами, у зв`язку із расовою належністю, віросповіданням, національністю або політичними поглядами. ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у Російській Федерації будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвоката, він не буде піддаватися катуванням, жорстоким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вказані злочини раніше не притягувався.

Також компетентні органи Російської Федерації відповідно до ст. 66 Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року гарантують, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 буде притягнутий до кримінальної відповідальності тільки за ті злочини, у зв`язку з якими запитується його видача, та після закінчення кримінального переслідування або судового розгляду, а у випадку винесення обвинувального вироку - після відбуття покарання або звільнення від нього зможе покинути територію Росії.

Відповідно до протоколу від 20.10.2021 ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий на території Міжнародного аеропорту у м. Харкові.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 до ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, тобто до 28.11.2021.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2021 відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 12 місяців, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

На теперішній час ОСОБА_4 утримується під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя зазначає, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційним арештом є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до ч. 12 ст. 584 КПК України, за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Вимогами ч. 1 ст. 585 КПК України визначено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховується:

- наявність відомостей про те, що з 10.10.2017 ОСОБА_4 оголошено у розшук, а 06.02.2018 він був оголошений в міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, у зв`язку з його ухиленням від органів слідства та 10.05.2018 Таганським районним судом м. Москви Російської Федерації до ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ч. 4 ст. 159 КК РФ відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, а ст. 196 КК РФ відповідає ст. 219 КК України, санкція за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто є екстрадиційним;

- вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , щодо якого відсутня інформація про наявність тяжких захворювань чи інвалідності. Згідно повідомлення Харківської медичної частини №27 ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.12.2021 за №3593/13-ХК-21, станом на час складання довідки загальний стан здоров`я ОСОБА_4 , 1968 р.н. задовільний, скарг на стан здоров`я не пред`являє, стаціонарного лікування в установі та за її межами не потребує, етапом слідувати може;

- наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання на території України (договір оренди житлового приміщення від 09.11.2021, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ) за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому він немає місця реєстрації на території України. Крім цього, з наданих до суду матеріалів не встановлено, що близькі люди чи родичі ОСОБА_4 проживають в Україні. Слідчий суддя враховує наявність наміру ОСОБА_8 на укладення шлюбу з ОСОБА_4 , однак на час розгляду клопотання реєстрація шлюбу останніх не відбулась.

Також слідчим суддею досліджено звернення ОСОБА_4 до органів Державної міграційної служби України з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що підтверджується листом - відповіддю ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 18.11.2021 року 12/12-4677, а також повідомлення ГУ ДМС України в Харківській області про прийняття заяви-анкети ОСОБА_4 про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту та надання останньому довідки про звернення за захистом в Україні №012417 строком дії до 14.01.2022.

Однак рішення щодо визнання ОСОБА_4 біженцем на час розгляду вказаної скарги не прийнято.

Крім того, на підставі ч. 8 ст. 584 КПК України слідчий суддя не враховує посилання захисника ОСОБА_5 щодо того, що зміст процесуальних рішень правоохоронних та судових органів Російської Федерації стосовно ОСОБА_4 не містить даних про те, що ОСОБА_4 був обізнаний про його кримінальне переслідування, підставою оголошення його у розшук була відсутність даних про його місцезнаходження.

Будь-яких об`єктивних даних на підтвердження того, що на даний час з`явилися нові обставини, що є підставою для звільнення з-під варти ОСОБА_4 , до матеріалів скарги не долучено.

Таким чином, аналіз наявних у справі матеріалів дає слідчому судді підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою (екстрадиційного арешту), не може бути гарантією належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що визначених ст. 585 КПК України правових підстав для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), на даний час не має, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, у зв`язку з чим доводи скарги захисника - адвоката ОСОБА_5 не знайшли підтвердження під час розгляду справи та скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 194, 376, 584, 585 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації, про перевірку наявності підстав для звільнення особи з-під варти, зміну міри запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 17 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1