Справа №: 671/1360/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000041 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Хмельницький, із вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого економістом АТ Укрексімбанк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 05 квітня 2021 року близько 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки RENAULT, моделі MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху автодорогою М-30 сполученням Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине на 213 км + 900 м в смт. Війтівці Війтовецької селищної ОТГ Хмельницького району Хмельницької області в напрямку від м. Тернопіль до м. Хмельницького, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог п. 1.5., п. 1.7., п.п. б, д п. 2.3., п. 12.1., п. 12.3., п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі Правила), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не зреагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій, не впорався із керуванням, не обрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування свого транспортного засобу, після появи в полі зору малолітнього пішохода дошкільного віку без нагляду дорослих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги справа на ліво по ходу руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу, відзначеного дорожньою розміткою 1.14.3 Зебра та дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Пішохідний перехід, в зоні дії дорожнього знаку 1.33 Діти, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості та повної зупинки керованого ним транспортного засобу, не надавши йому переваги в русі, здійснив наїзд на останнього.

Внаслідок даної ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобній ділянці справа, саден на обличчі, забою головного мозку, епідуральної гематоми в тім`яній ділянці справа, субдуральної гематоми в задній черепній ямці та перелому правої тім`яної кістки, які згідно із висновком судово-медичної експертизи №64 від 01.06.2021 року за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могли спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються, чи можуть закінчитися смертю, а також тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин лівої кисті, рваної рани на тильній поверхні 4-го пальця лівої кисті, які згідно з цим же висновком експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.5., 1.7., 2.3. (б, д), 12.1., 12.3., 18.1. Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:

1. Загальні положення: - п. 1.5.: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.; - п. 1.7.: водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів: - п. 2.3.: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

12. Швидкість руху: - п. 12.1.: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.; - п. 12.3.: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

18. Проїзд пішохідних переходів і зупинок транспортних засобів: - п. 18.1.: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

25 серпня 2021 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано наступне: - законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , його матір ОСОБА_7 , подала письмову заяву від 25.08.2021 року про те, що до ОСОБА_4 претензій не має, та на підставі ч. 4 ст. 469 КПК України вона не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні; - щире каяття підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку є обставинами, які пом`якшують покарання; - відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 ; - позитивна характеристика ОСОБА_4 за місцем проживання, наявність постійного місця проживання та місця роботи, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та матері пенсійного віку; - ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, погоджується з його правовою кваліфікацією.

Сторони угоди погодили міру покарання, яку має понести обвинувачений, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто більш м`яке покарання, ніж передбачене законом за ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким необережним злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 підтримала надану нею письмову згоду від 25.08.2021 року на укладення угоди про визнання винуватості та просить затвердити угоду. Пояснила, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяні збитки і її згода на укладення такої угоди є добровільною, без будь-якого примусу.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжуюють та пом`якшують покарання. Зокрема, враховано відсутність обтяжуючих обставин та те, що ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, щиро розкаявся, активно сприяв у розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, який не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працездатний, працює, раніше не судимий, а також враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 745 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000041 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, укладену 25 серпня 2021 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 4462 грн. 12 коп.

Речові докази по справі, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області,: 1) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключ-карту запалювання до автомобіля, передати за належністю ОСОБА_4 ; 2) змив речовини бурого кольору, уламки пластмасовго дитячого велосипеда, уламки дзеркала заднього вигляду - знищити.

Речовий доказ - автомобіль марки RENAULT моделі MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, червоного кольору, повернути власнику ОСОБА_4 .

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року (справа № 671/516/21), - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: