Справа № 740/1066/21
Провадження № 1-кс/740/1470/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
встановила:
08.11.2021 представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 23.02.2021 ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у частині транспортного засобу МПР16388 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та фактичним користувачем ОСОБА_3 ,

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні Ніжинського РВП ГУ НП у Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000135, внесене до ЄРДР 19.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України. 23.02.2021 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області було накладено арешт у тому числі і на транспортний засобів МПР16388 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що розслідування кримінального провадження триває майже 10 місяців, ОСОБА_3 не повідомлено про підозру, як і іншій жодній особі. За цей час слідчим не вжито заходів для завершення досудового розслідування. У кримінальному провадженні з автомобілем не поводяться жодні слідчі дії. Під час розслідування автомобіль був сфотографований, оглянутий. Факт знаходження автомобіля під час огляду місця події ніким не оспорюються. Постанова слідчого СВ від 09.11.2020 про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, яким критеріям ч.1 ст.98 КПК України відповідає зазначене вище майно. У кримінальному провадженні відсутні дані, яки б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим не вбачає подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

В судове засідання представник - адвокат ОСОБА_4 не прибув, подав до суду заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Старший слідчий у кримінальному проваджені ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 подали до суду заяві (аналогічні за змістом), в яких просили проводити розгляд клопотання без їх участі. У заявах заперечили проти задоволення клопотання, з тих підстав, що арештований автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. На даний час у кримінальному провадженні триває проведення судової екологічної експертизи, яка призначена 15.06.2021 та направлена на виконання до Київського науково-дослідного інституту, так як існує законодавчо встановлена необхідність встановлення шкоди завданої довкіллю та забезпечення відшкодування завданих довкіллю збитків. Після отримання висновку експертизи буде прийнято остаточне процесуальне рішення. Скасування арешту на тимчасово вилученого майна, до отримання висновку експерта, призведе до втрати речових доказів та дасть можливість особі (особам) причетним до незаконної порубки дерев у лісовому масиві уникнути передбаченої законом відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється, так як розгляд клопотання здійснюється судом за відсутності сторін.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2021 у справі №740/1066/21, було накладено арешт, у тому числі на транспортний засіб МПР16388 (на шасі УАЗ-452Д), вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та фактичним користувачем ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт на зазначене в клопотанні майно було накладено у зв`язку із забезпеченням збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000135, внесеного до ЄРДР 19.02.2021, яке здійснюється Ніжинським РВП ГУ НП в Чернігівській області за фактом порубки дерев у природно-заповідному фонді на території Ніжинського району поблизу с. Вертіївка, що спричинило істотну шкоду.

Відповідно до протоколу огляду від 19.02.2021 на ділянці між будинковолодінням АДРЕСА_1 виявлено та в подальшому вилучено до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області автомобіль марки УАЗ МАП 16388, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із завантаженою лісо продукцією породи сосна суха в межах нарощених бортів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Слідчий суддя виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав суду належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до пункту першого ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду даного клопотання пройшов тривалий час з моменту вилучення та арешту автомобіля марки УАЗ МАП 16388, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і підозра до цього часу не пред`явлена ні користувачу автомобіля ОСОБА_3 , ні будь-якій іншій особі, та оскільки автомобіль не є безпосереднім об`єктом злочину, який розслідується органом досудового слідства, а також об`єктом експертного дослідження, на яке посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя прийшла до висновку, про необхідність часткового скасування арешту транспортного засобу з метою забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речового доказу та в подальшому розгляду питання про його долю.

При цьому слідчий суддя вважає, що автомобіль марки УАЗ МАП 16388, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, можливо передати користувачу ОСОБА_3 на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст.100 КПК України, що забезпечить збереження речового доказу, заборонивши відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом до скасування арешту у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

постановила:
клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині заборони користування транспортним засобом МПР16388 (на шасі УАЗ-452Д), вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та фактичним користувачем ОСОБА_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2021.

Повернути зазначене майно фактичному володільцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 . під розписку для відповідального зберігання,

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши йому та будь-яким іншим особам розпоряджатися, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати транспортний засіб для потреб слідства за першою вимогою.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1