УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 630/697/18
провадження № 51-5016 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.
Обставини справи

1. Оскарженим вироком
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Стягнуто з засудженого витрати на лікування потерпілого у розмірі 4 901,82 грн, на користь потерпілого 15 008,46 грн в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 300 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
2. Оскарженою ухвалою апеляційного суду призначене засудженому покарання пом`якшено до 7 років позбавлення волі.
3. Суд першої інстанції визнав доведеним, що 23 серпня 2018 року близько 11:00 засуджений, на вул. Дуншовська, 62 в м. Люботині Харківської області у сварці під час спільного вживання алкогольних напоїв сокирою зі значною силою наніс ОСОБА_6 один удар обухом сокири в ліву лобно-скронево-тім`яну частину голови, чим спричинив тому відкриту черепно-мозкову травму. Від удару потерпілий втратив свідомість і засуджений витяг його на подвір`я, сховав у кущах та накрив повністю ковдрою, після чого залишив місце події.
4. Цього ж дня приблизно о 16:00 ОСОБА_7 виявила у кущах потерпілого без свідомості та з явними ушкодженнями голови і викликала швидку медичну допомогу, після чого тому було надано медичну допомогу, завдяки якій він залишився живим.
5. За висновком суду, засуджений виконав усі дії, які вважав необхідними для умисного вбивства потерпілого, однак злочин не було доведено до кінця з незалежних від його волі причин.
Доводи касаційної скарги

6. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити оскаржені судові рішення, перекваліфікувавши дії засудженого з частини 2 статті 15, частини 1 статті 115 КК на частину 2 статті 121 КК та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років і на підставі статті 75 КК звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

7. Крім того, сторона захисту просить цивільний позов потерпілого про стягнення з засудженого моральної шкоди в розмірі 300 000 грн залишити без задоволення.
8. Захисник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не врахували того, що до кримінальної відповідальності засуджений притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, з першого дня активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому та неодноразово просив вибачення у потерпілого.
Оцінка суду
9. Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
10. Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
11. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
12. В касаційній скарзі захисник переважно посилається на неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
13. Разом із тим висновки суду першої інстанції про винуватість засудженого підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку. Судом в основу обвинувального вироку було покладено як покази самого засудженого, який в ході судового розгляду не заперечував факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень за обставин, встановлених судом, так і показання потерпілого й свідків, ряд висновків експертиз та інші докази.
14. Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо невірної кваліфікації дій засудженого як замаху на вбивство. Посилання на те, що засуджений не мав наміру вбивати потерпілого та не думав, що завдав настільки сильного удару, спростовуються наведеними у вироку доказами. Судом встановлено, що засуджений наніс потерпілому удар обухом сокири зі значною силою, не надав тому жодної медичної допомоги, не викликав швидку допомогу та нікому не повідомив подію, а лише сховав потерпілого у кущах на захаращеному подвір`ї, накривши його повністю ковдрою. Тому Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що такі дії засудженого свідчать про наявність умислу на вбивство.
15. Доводи захисника про недоведеність потерпілим розміру моральної шкоди є необґрунтованими з огляду на те, що такий розмір відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди відповідає засадам справедливості та розумності.
16. Доводи сторони захисту про суворість призначеного засудженому покарання є такожнеобґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден захисник.

17. Призначаючи засудженому покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог статті 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинного наміру, характер та суспільну небезпеку вчиненого, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання. Також судом враховано відомості щодо особи засудженого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та навчання характеризується посередньо.
18. Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, пом`якшив призначене засудженому покарання і надав відповіді на доводи апеляційної скарги строни захисту. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.
19. За таких обставин, підстав для пом`якшення призначеного покарання за доводами, викладеними у касаційній скарзі захисника, касаційний суд не вбачає.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданої до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3