Єдиний унікальний номер судової справи 201/461/21
Номер провадження 1-кп/201/522/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі питання доцільності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2020 року за № 0001935 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братолюбівка, Горностаївського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 29 листопада 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001935 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років, при цьому, вказала, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, за вчинення якого останньому призначено покарання з іспитовим строком, у період якого останньому і інкримінується вчинення злочину, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходу, а тому продовжують існувати передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які, на її переконання, є повністю доведеними.

Також прокурор посилалася на те, що свідки сторони обвинувачення ще не допитані в суді, а тому є підстави уважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, буде мати можливість незаконно впливати на свідків з метою примушування змінити покази у суді, оскільки обізнаний про їх анкетні дані та місце проживання.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просила продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість заявлених прокурором ризиків. Просив змінити застосований до його підзахисного запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів до 26 січня 2021 року, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що такі ризики, як можливі спроби обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення існують і не зменшилися на час вирішення питання доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходу.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_5 .

Поряд із цим, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України саме у період іспитового строку за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, що є достатніми обставинами, які характеризують обвинуваченого, як особу схильну до вчинення злочинів.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_5 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у суді, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, ступінь яких є досить високою.

Відтак, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає продовження існування цих ризиків доведеним у повній мірі.

Водночас, при вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків через відсутність відповідних доказів на підтвердження таких доводів, а також твердження щодо спроможності ОСОБА_5 виконати такий запобіжний захід, як застава, на який захисник та обвинувачений просили змінити тримання під вартою, адже останній офіційно не працевлаштований.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 18 грудня 2021 року вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 11 лютого 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

постановив:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 11 лютого 2022 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 під вартою, є 11 лютого 2022 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 14 годині 30 хвилин 17 грудня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1