Справа № 991/7323/21
Провадження № 11-сс/991/688/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника ПрАТ «ФФ «Дарниця» - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.11.2021 повернуто скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі ПрАТ «ФФ «Дарниця») ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На вказану ухвалу представник ПрАТ «ФФ «Дарниця» адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що слідчий суддя постановив ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та порушив право на справедливий суд.

Посилається на такі обставини та положення закону.

ПрАТ «ФФ «Дарниця» звернулося до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ 28.10.2021, тобто у межах десятиденного строку з моменту отримання листа НАБУ від 18.10.2021, коли ПрАТ «ФФ «Дарниця» стало відомо про результати розгляду заяви про кримінальні правопорушення, підстави, мотиви невнесення відомостей до ЄРДР та допущення бездіяльності уповноваженими особами НАБУ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 підставою для поновлення пропущеного процесуального строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі (п. 41).

Строк для подання скарги пропущений із поважних причин, а повернення скарги ПрАТ «ФФ «Дарниця» є непропорційним обмеженням реалізації права оскаржити бездіяльність НАБУ, обмежує доступ до правосуддя, порушує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Виключно Вищий антикорупційний суд у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) є судом, установленим законом. У зв`язку з цим повернення скарги позбавляє ПрАТ «ФФ «Дарниця» права на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та порушує права, гарантовані ст. 6 Конвенції.

Слідчий суддя не врахував посилання ПрАТ «ФФ «Дарниця» на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №461/1434/18 та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.10.2021 у справі №991/6664/21, не застосував висновки, викладені у вказаних рішеннях.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01.11.2021 і постановити нову, якою поновити строк ПрАТ «ФФ «Дарниця» на подання скарги на бездіяльність НАБУ та задовольнити скаргу ПрАТ «ФФ «Дарниця» від 28.10.2021.

Представник НАБУ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, а також не повідомив про поважні причини свого неприбуття, тому відповідно до ч.4 ст.405 КПК України апеляційна скарга розглядається без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «ФФ «Дарниця» адвоката ОСОБА_6 на підтримання вимог апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

30.09.2021 представник ПрАТ «ФФ «Дарниця» направив до НАБУ заяву про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 231, 364, 368 КК України.

30.09.2021 вищевказана заява надійшла до НАБУ та зареєстрована за №142/1394-00-юо.

18.10.2021 на адресу ПрАТ «ФФ «Дарниця» надійшов лист Керівника Управління НАБУ за вихідним № 11-192/31552 від 12.10.2021 про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

28.10.2021 представник ПрАТ «ФФ «Дарниця» звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ.

Повертаючи скаргу слідчий суддя виходив із того, що зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження бездіяльності уповноважених осіб НАБУ є неповажними, так як процесуальне законодавство пов`язує обчислення строку подання скарги з дня отримання відповідного документа лише щодо рішень слідчого чи прокурора, яке оформлюється постановою, а тому факт отримання заявником листа НАБУ про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не впливає на перебіг строку оскарження такої бездіяльності, не перериває та не зупиняє його.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до матеріалів скарги заяву про вчинення кримінального правопорушення подано до НАБУ 30.09.2021, а скаргу на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ до Вищого антикорупційного суду 28.10.2021, тобто з пропуском передбаченого законом десятиденного строку, оскільки такий закінчився 11.10.2021.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Таким чином ст. 117 КПК України встановлює можливість поновлення процесуального строку лише у разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву, скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.01.2020 (справа № 334/3446/15-к, провадження № 51-10170 км 18).

Із рішень ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», «Рябих проти Росії», «Устименко проти України», «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії» вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо, зокрема пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру.

Представником ПрАТ «ФФ «Дарниця» поважною причиною пропуску строку на оскарження вказано отримання листа Керівника Управління НАБУ № 11-192/31552 від 12.10.2021 після спливу передбаченого законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності.

А тому, оскільки процесуальне законодавство пов`язує обчислення строку подання скарги з дня отримання відповідного документа лише щодо рішень слідчого чи прокурора, яке оформлюється постановою, і отримання листа Керівника Управління НАБУ не є обставиною, яка була об`єктивно непереборною, пов`язаною з перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, колегія суддів вважає безпідставним твердження в апеляційній скарзі про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі на практику ЄСПЛ, зокрема на п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008: «... вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів ... Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі...» є неспроможним.

Так, повний текст п. 41 у зазначеному рішенні є таким: «41. Суд зазначає, що ця справа стосується не екстраординарного перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду в порядку нагляду чи за нововиявленими обставинами (див., серед інших справ, рішення у справі «Трегубенко проти України» (980_355) (Tregubenko v. Ukraine), заява N 61333/00, пп. 34-38, рішення від 2 листопада 2004 року; та рішення у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява N 69529/01, пп. 27-34, рішення від 18 листопада 2004 року), а відновлення провадження через значний період часу шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Таким чином, оскільки вищевказане рішення стосується виключно необізнаності про рішення органу державної влади, цим рішенням не стверджується, що необізнаність про бездіяльність такого органу може бути підставою для поновлення строку.

Крім того, колегією суддів приймається до уваги і те, що в п. 41 вищевказаного рішення ЄСПЛ дійшов висновку про обов`язок сторони вживати заходи, щоб дізнатись про стан звернення чи заяви. Однак доказів вжиття таких заходів представниками ПрАТ «ФФ «Дарниця» надано не було.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Із наведеного слідує, що положення п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, які стосуються наслідку недотримання строків на оскарження, є законним обмеженням доступу до суду, а тому, оскільки слідчий суддя вирішив питання про повернення скарги відповідно до вимог КПК України, відсутнім є порушення прав ПрАТ «ФФ «Дарниця» гарантованих у ст. 6 Конвенції, зокрема права на справедливий суд.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №461/1434/18 є помилковим, так як у зазначеній справі колегія суддів розглядала питання необізнаності з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, що може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення, а не питання необізнаності з мотивами бездіяльності органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, оскільки судами повинні враховуватись лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, висновки інших судів, у тому числі апеляційних, правового значення не мають. Тому посилання в апеляційній скарзі на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.10.2021 у справі №991/6664/21 визнається колегією суддів неспроможним.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2021 року без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4