УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000046 від 28.01.2020,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000046 від 28.01.2020, в обґрунтування якого зазначив наступне.

У провадженні СУ ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000046 від 28.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку та надано дозвіл на відшукання та вилучення речей і документів, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, предметів, що використовувались для розважування наркотичного засобу.

В подальшому на підставі ухвали, в рамках вказаного кримінального провадження, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме будинку який належить останній на праві приватної власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: золота картка для виплат "Приват Банк" № НОМЕР_1 ; слот від сім картки «lifecell», НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324; слот від сім картки «lifecell», НОМЕР_3 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324; книжка від сім картки НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324; сім картка «lifecell» з надписом « НОМЕР_4 », поміщено до спец. пакету KIV 11014324; сім картка «Київстар» з надписом « НОМЕР_5 », поміщено до спец. пакету KIV 11014324; картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_6 , яка поміщена до спец. пакету KIV 1101433; мобільний телефон марки «Iphone XS», IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806; мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806; мобільний телефон марки «Iphone 6», IMEI: НОМЕР_11 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806; мобільний телефон марки «Samsung А 50», IMEI: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806; мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806.

19 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на вищевказане майно.

Заявник адвокат ОСОБА_3 у клопотанні звертає вагу, що вилучене майно належить на праві власності безпосередньо ОСОБА_5 , при цьому остання не має жодного відношення до кримінального провадження, де фігурантами є зовсім інші особи. Будь-які докази щодо причетності ОСОБА_5 до зазначеного кримінального правопорушення відсутні, як і докази того, що тимчасово вилучене майно є предметом злочину і має відношення до незаконної діяльності третіх осіб.

У зв`язку з цим, заявник адвокат ОСОБА_3 вважає, що підстав для подальшого застосування арешту на майно ОСОБА_5 не існує, а такий арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання, з мотивів викладених у ньому, підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо скасування арешту, обумовлюючи тим, що наразі у кримінальному провадженні незакінчений аналіз інформації, отриманої в результаті проведення обшуку. Разом з тим, прокурором зазначено, що в кримінальному провадженні про підозру повідомлено чотирьом особам, до числа яких власник майна ОСОБА_5 не належить.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/6156/21, провадження №1-кс/761/4395/2021) в 1-му томі, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 28.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладався з огляду на те, що вилучені речі підпадають під ознаки ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів, оскільки останні зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

В той же час, дослідивши матеріали, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказані речі відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 11.02.2021, вилучені речі в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046 від 28.01.2020.

Однак, така постанова про визнання речей речовими доказами від 11.02.2021 містить лише загальне формулювання та цитування норм КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказані речі можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також не доведеність факту використання вилученого в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна ОСОБА_5 на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та представником володільця вилученого майна адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні. Крім того слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником володільця майна доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000046 від 28.01.2020, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000046 від 28.01.2020, на майно, а саме:

-золота картка для виплат "Приват Банк" № НОМЕР_1 ;

-слот від сім картки «lifecell», НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324;

-слот від сім картки «lifecell», НОМЕР_3 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324;

-книжка від сім картки НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету KIV 11014324;

-сім картка «lifecell» з надписом « НОМЕР_4 », поміщено до спец. пакету KIV 11014324;

-сім картка «Київстар» з надписом « НОМЕР_5 », поміщено до спец. пакету KIV 11014324;

-картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_6 , яка поміщена до спец. пакету KIV 1101433;

-мобільний телефон марки «Iphone XS», IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806;

-мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806;

-мобільний телефон марки «Iphone 6», IMEI: НОМЕР_11 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806;

-мобільний телефон марки «Nokia» IMEI: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806;

-мобільний телефон марки «Samsung А 50», IMEI: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806;

-мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , поміщені до спец. пакету № PV 1100806.

виявлене та вилучене під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 10 вересня 2021 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1