Справа № 686/6371/21
Провадження № 1-кп/686/1010/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження згідно ЄРДР № 0001033 від 17 лютого 2017 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом про обвинувачення -
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, адвоката, одруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2017 року, приблизно о 09 год. 37 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Audi A4», р.н. НОМЕР_1 , рухалася в крайній лівій смузі, проїзної частини вулиці Трудова зі сторони Проспекту Миру в напрямку вулиці Прибузька, м. Хмельницького, із швидкістю близько 60 км/год., чим грубо порушувала вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил).
При цьому, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований біля приміщення автомагазину «Авто Mannol сервіс», (адреса місця розташування: вул. Трудова, 9/1, м. Хмельницький), позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», будучи завчасно попереджена про його розташування дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», порушуючи вимоги п. 2.3. (б). Правил, проявила неуважність, в результаті чого не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, а саме не прийняла до уваги той факт, що у прилеглій правій смузі руху, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, зменшуючи швидкість, зупинились два автомобілі попереду невстановлений слідством автомобіль типу мікроавтобус, а за ним автомобіль марки «ЗАЗ 110557», р.н. НОМЕР_2 , надаючи перевагу у русі пішоходу ОСОБА_4 .
В свою чергу, ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п. 18.1., 18.4. Правил, не зменшила швидкості руху керованого нею автомобіля «Audi A4», не зупинила керований нею транспортний засіб перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який переходив проїзну частину по пішохідному переході, чим створила небезпеку учасникам дорожнього руху.
Як наслідок, здійснення водієм ОСОБА_5 порушень вищевказаних вимог Правил, вона на зазначеному пішохідному переході допустила наїзд правою частиною переднього бампера автомобіля «Audi A4» р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вул. Трудова м. Хмельницького, неподалік автомагазину «Авто Mannol сервіс», справа наліво відносно напрямку руху керованого нею автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, забитої рани м`яких тканин та крововиливу м`яких тканин в проекції перелому, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також гематому м`яких тканин потиличної ділянки голови, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п.п. 2.3. (б), 18.1., 18.4. Правил та не дотрималася вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.» зміст яких полягає в наступному:
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
- п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Заборонні дорожні знаки:
3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
Порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .
Такими протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вищевикладені обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України ніким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченої, яка повністю визнала свою винуватість у пред`явленому обвинувачені та повністю підтвердила вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому, показала, що дійсно у зазначений час та місці керувала автомобілем «Audi A4» р.н. НОМЕР_1 з перевищенням дозволеної швидкості руху, а при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу проявила неуважність, не зменшила швидкість руху та не зупинила керований нею транспортний засіб, щоб надати перевагу в русі пішоходу ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину дороги по пішохідному переходу, внаслідок чого допустила наїзд на останнього. Характер та ступінь тяжкості спричинених внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 не оспорює. У скоєному щиро розкаюється.
Таким чином, оцінюючи послідовні, зізнавальні показання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд, позарозумним сумнівом, приходить до висновку, що винуватість останньої у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження доведена, а відповідні дії обвинуваченої ОСОБА_5 згідно пред`явленого обвинувачення вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Разом з тим, в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому пояснила, що їй зрозумілі підстави та наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема, що вищевказана підстава не є реабілітуючою і вона згідна на таке звільнення, це її добровільна воля та просить задовольнити її клопотання.
Потерпілий ОСОБА_4 у вирішенні клопотання обвинуваченої покладався на розсуд суду.
Прокурор посилаючись на наявність передбачених законом підстав, не заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону№1183-VII від 08.04.2014 року), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону №586-VI від 24.09.2008 року) чинній на момент скоєння кримінального правопорушення згідно положень ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону №4025-VI від 15.11.2011 року) відноситься до нетяжких злочинів.
Згідно положень п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції Закону№1183-VII від 08.04.2014 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Згідно ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З обвинувального акту слідує, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України в якому обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено 17 лютого 2017 року, тобто понад чотири роки тому. Відомостей про зупинення строків давності у зв`язку з ухиленням обвинуваченої ОСОБА_5 від досудового розслідування або суду, чи переривання строку давності, у зв`язку з вчиненням обвинуваченою нового злочину, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також згоду обвинуваченої ОСОБА_5 , остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Приймаючи до уваги прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останньої, відповідно до ст.124 КПК України, документально підтверджені процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн. 66 коп. слід покласти на рахунок держави, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченої про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, приймаючи до уваги згоду ОСОБА_4 без розгляду повернути позивачу, для звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
За минуванням потреби арешт накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2017 року частково скасований ухвалою слідчого судді того ж суду від 04.04.2018 року, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.
Речовий доказ по справі, а саме автомобіль «Audi A4» р.н. НОМЕР_1 , який згідно пояснень ОСОБА_5 в ході досудового розслідування було передано законному володільцю, відповідно до ст.100 КПК України слід вважати поверненим за належністю.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону№1183-VII від 08.04.2014 року), ч.3 ст.349, ст.ст.284, 285,286, 288, 372, 129 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону№1183-VII від 08.04.2014 року) у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно останньої закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Процесуальні витрати по справі в сумі 1779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн. 66 коп. - покласти за рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_4 з додатками про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину до ОСОБА_5 повернути позивачу.
Арешт накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2017 року частково скасований ухвалою слідчого судді того ж суду від 04.04.2018 року - скасувати.
Речовий доказ по справі, а саме автомобіль «Audi A4» р.н. НОМЕР_1 - вважати поверненим за належністю.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1