Провадження № 1-кп/127/549/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001198 по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудницького Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІІ-ої групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
11.03.2021 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2018 року близько 19.00 год. ОСОБА_10 , маючи умисел на проникнення до чужого житла та з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що вхідні двері не були зачинені на замок, проник до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживав ОСОБА_12 .
Перебуваючи у одній із житлових кімнат даної квартири, де на ліжкові спав ОСОБА_12 , переконавшись у наявності в помешканні матеріальних цінностей, ОСОБА_10 несподівано почав наносити удари руками та ногами по голові й тулубу останнього. Після чого ОСОБА_10 відламав від наявного у кімнаті стільця дерев`яну ніжку та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_12 , тим самим остаточно подолавши волю останнього до опору.
Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває у психологічно пригніченому стані, діючи з єдиним умислом, відкрито заволодів речами останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung SM G-361 H/DS», планшетом марки «Lenovo A3300-GV», шумовим (стартовим) пістолетом марки «Bruni Mod. 92», машинкою для стрижки марки «Philips OC 5010». Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 2467-2471/18-21 від 10.05.2018, загальна вартість викрадених речей становить 3 665,60 грн.
Після того, як ОСОБА_10 заволодів вказаними речами потерпілого та склав їх до свого пакету, він підійшов до ОСОБА_12 та наніс йому руками ще декілька ударів у область голови. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови ліворуч, які відповідно до висновку експерта Вінницького ОБСМЕ № 466/473 від 10.05.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я.
У подальшому ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 3 665,60 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково та надав суду наступні покази.
Навесні 2018 року він посварився зі своєю співмешканкою, у якої проживав, а тому змушений був винаймати житло для проживання. З цією метою він за допомогою Інтернет-мережі знайшов квартиру та домовився по телефону із власником про зустріч. Безпосередня зустріч із власником квартири відбулась за день до подій, які є предметом розгляду даного кримінального провадження. ОСОБА_10 приніс із собою дві сумки зі своїми особистими речами, а після досягнення домовленостей із власником квартири, яким в подальшому виявився потерпілий ОСОБА_12 , сплатив останньому наперед за комунальні послуги та орендну плату за квартиру, а всього 2,5 тис. грн.
У подальшому вони разом із потерпілим та його товаришем випили 1 літр горілки, а вночі між ними відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 вигнав обвинуваченого з квартири. При цьому ОСОБА_10 забрав половину сплачених ним коштів та частину своїх речей.
Після цього ОСОБА_10 повернувся до своєї сусідки, де вони спільно також із співмешканкою, продовжили разом вживати алкогольні напої. Вдень обвинувачений зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_13 та попросив допомогти забрати свої речі з квартири. Потерпілого про свій намір прийти сьогодні та забрати свої речі він не повідомляв. Ввечері він зустрівся в районі 45-го заводу і супермаркету «Варшава» зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також своєю співмешканкою ОСОБА_16 та сусідкою ОСОБА_17 .
Як зазначив обвинувачений, на його прохання, до квартири разом із ним пішли ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , а жінки йшли позаду та до квартири безпосередньо спочатку не заходили. Двері у квартиру ОСОБА_12 не були зачинені на замок, а тому він потрапив у середину до помешкання. Обвинувачений вказав, що потерпілий спав на ліжку. ОСОБА_10 розбудив його, а коли останній почав його лаяти та виганяти, обвинувачений почав наносити йому удари. ОСОБА_10 визнав, що наніс потерпілому кілька ударів руками, а потім 2-3 удари ніжкою від табуретки, яка була поряд. В цей час ОСОБА_13 та ОСОБА_18 намагалися стримати обвинуваченого. Після цього ОСОБА_10 забрав частину речей господаря квартири, як він вважав, у виді застави чи компенсації за свої речі та неповернуті гроші, а саме: пневматичний пістолет, телефон, планшет і машинку для гоління. Зі своїх речей забрав деякий одяг і цигарки, склав усе до пакету. Побачивши у потерпілого кров, обвинувачений вивів своїх знайомих із квартири, при цьому не повідомляв їх про те, що виніс у пакеті зі своїми речами також речі потерпілого.
В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_12 . Потерпілий повідомив, що навесні 2018 року він розмістив оголошення про здачу в оренду кімнати у своїй квартирі. З ОСОБА_10 познайомився, коли він прийшов до нього саме з приводу винайму кімнати. Домовившись про оренду, вони сиділи разом на кухні та випивали алкоголь. Обвинувачений заплатив наперед 1 тисячу гривень та залишив копію посвідчення УБД. Вході спілкування у них виник конфлікт, в ході якого він відмовився здавати ОСОБА_10 житло в оренду, а відтак повернув завдаток та сказав забирати свої речі. Як згодом з`ясувалось, коли ОСОБА_10 виходив з квартири, він забув копію свого посвідчення УБД.
Наступного разу потерпілий побачив ОСОБА_10 вдень, коли він спав та проснувся від удару берцем в голову, при чому наступних ударів було багато. Увесь час, поки ОСОБА_10 наносив йому удари, потерпілий лежав на ліжку. В ході нанесення побоїв ОСОБА_10 вимагав копію посвідчення УБД та гроші, а коли потерпілий втратив свідомість, обвинувачений облив його водою. Крім нанесення ударів руками та ногами, обвинувачений бив його також ніжкою від стільця, який стояв поруч.
Як повідомив ОСОБА_12 , під час нанесення йому ударів, він закривався руками. Чи забрав ОСОБА_10 щось із його речей на той момент він не бачив, оскільки перебував у стані шоку після побоїв. Коли обвинувачений пішов з квартири, ОСОБА_12 вмився, витер кров та викликав поліцію. Саме тоді потерпілий побачив, що з квартири зникли телефон, планшет, стартовий пістолету та інші речі. Суду повідомив, що на даний час речі йому не повернули.
Потерпілий додатково зазначив, що супротиву ОСОБА_10 не чинив тому, що внаслідок раптовості нападу та кількості нанесених йому ударів у нього такої можливості не було. На третю добу після нападу потерпілому стало погано, а тому він звернувся до лікарні де стаціонарно лікувався з діагнозом струс мозку та забої. При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 просив покарати ОСОБА_10 на розсуд суду.
Поданий цивільний позов ОСОБА_12 підтримав, просив його задовільнити в повному обсязі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що із ОСОБА_10 познайомився за кілька місяців до вказаних подій на підприємстві із виробництва тари, на якому він сам працював та куди влаштувався на роботу обвинувачений. 25.03.2018 року ОСОБА_10 , перебуваючи на робочому місці, розповів йому про те, що його вигнав господар із найманої квартири, при цьому не повернувши частину речей та грошей. ОСОБА_10 попросив його допомоги аби ввечері піти на вказану квартиру та в разі конфлікту із власником житла, допомогти повернути свої речі, на що свідок погодився. Близько 17.00 год того ж дня він зустрівся із ОСОБА_10 та його товаришем на ім`я ОСОБА_18 , які прийшли із ще двома жінками, в районі Будинку офіцерів, після чого вони всі разом пішли за вказаною ОСОБА_10 адресою.
Коли вони прийшли до квартири, двері останньої виявились відчиненими, а тому ОСОБА_10 зайшов до квартири, а вони слідом за ним. У одній із кімнат спав на ліжку господар, а ОСОБА_10 почав його одразу без попередження бити. Свідок пояснив, що він разом із іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_18 намагались зупинити ОСОБА_10 , тримаючи його за руки й тулуб. Після цього ОСОБА_10 забрав з кухні свою копію посвідчення УБД, взяв у шафі пакет і почав збирати до нього речі зі всієї квартири, а потім із цим пакетом він вийшов з помешкання. Свідок пояснив суду, що на той час йому не було відомо, що речі, які виніс з квартири ОСОБА_10 , останньому не належали, а були власністю потерпілого.
Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що вона є співмешканкою ОСОБА_10 , який фактично проживає у неї. Свідок зазначила, що 24.03.2018 року вона посварилась із ОСОБА_10 , а тому останній виїхав від неї із речами та пішов жити на орендовану квартиру. Наступного дня після роботи вона зайшла до сусідки, де застала ОСОБА_10 , який вживав алкогольні напої та пояснив, що його посеред ночі власник орендованої квартири вигнав з помешкання, не повернувши при цьому ні речей та продуктів, ні коштів, ні документів. Вони вирішили піти із ним разом та допомогти забрати свої речі, оскільки на момент переїзду у ОСОБА_10 було із собою кілька сумок та пакетів.
Коли вони всі разом прийшли на квартиру, то виявилось що двері на замок не зачинені, а тому ОСОБА_10 вільно зайшов до помешкання, а вони за ним. При цьому подій, які відбувались безпосередньо у кімнаті, вона не бачила, оскільки разом із сусідкою ОСОБА_17 вони залишились у коридорі. Свідок вказала, що вона лише чула з кімнати квартири, куди зайшов ОСОБА_10 , галас конфлікту та можливо бійки. Свідок також бачила у ОСОБА_10 в руках при виході з квартири пакет із якимись речами, але що за речі та кому вони належали вона не знала, а обвинувачений їй нічого з цього приводу не казав.
Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_10 . 25.03.2018 року в обід ОСОБА_10 прийшов до неї додому та пояснив, що він «виставився» господарю орендованої ним квартири, а той посеред ночі вигнав його з помешкання, навіть не давши часу зібрати речі. Незабаром додому до свідка також прийшла ОСОБА_22 співмешканка ОСОБА_10 , з якою він напередодні посварився. Після спільного вживання алкогольних напоїв, вони із ОСОБА_10 помирились та вирішили всі разом піти із останнім допомогти повернути речі.
Коли вони всі разом прийшли до квартири, свідок зі своїм чоловіком ОСОБА_23 піднялись по сходам останніми і стояли на сходах біля квартири. Через відкриті двері вони чули весь скандал ОСОБА_10 із господарем. Тоді свідок зайшла з коридору до квартири і побачила потерпілого з розбитим обличчям, який сидів на ліжку. Чоловік свідка відтягнув ОСОБА_10 від потерпілого і вони разом вийшли на вулицю. Незабаром із квартири вийшов ОСОБА_10 , у якого в руках був невеликий пакет, після чого всі повернулись до них додому та продовжили вживати алкогольні напої.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_23 , який пояснив суду, що він також є сусідом обвинуваченого. Даний свідок пояснив суду, що 25.03.2018 року спочатку вони всі разом у нього в будинку вживали алкогольні напої, а потім вирішили поїхати разом із ОСОБА_10 допомогти забрати його речі з орендованої квартири, власник якої незадовго до цього вигнав ОСОБА_10 .
Згідно показань свідка, ОСОБА_10 піднімався першим, а вони йшли за ним. ОСОБА_10 сказав їм, що двері відкриті, а тому вони з ОСОБА_13 зайшли з ним до квартири, а жінки залишились у коридорі. У квартирі свідок побачив ОСОБА_10 , який стояв поруч із ліжком, на якому спав власник помешкання. Обвинувачений розбудив його і запитав де його речі та посвідчення УБД, на що потерпілий повідомив, що всі речі він віддав раніше, а копія посвідчення лежить десь на столі кухні. Після чого господар квартири почав виганяти ОСОБА_10 з квартири, а ОСОБА_10 у відповідь почав бити потерпілого.
Свідок зазначив, що коли він побачив на обличчі у потерпілого кров, то він намагався стримати ОСОБА_10 . Потім свідок зі своєю дружиною вийшли на вулицю, а через кілька хвилин за ними з квартири вийшов ОСОБА_10 , який тримав пакет з невідомим вмістом та повідомив їх, що після того як всі вийшли, він ще кілька разів вдарив потерпілого.
Крім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, судом були досліджені надані стороною обвинувачення під час судового розгляду, як докази вини обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наступні письмові документи.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2018, громадянин ОСОБА_12 заявив про невідомих осіб, які 25.03.2018 року близько 19.00 год. проникли до його квартири та відкрито застосовуючи насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, заволоділи мобільним телефоном марки Samsung Galaxy Core Prime у корпусі сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , планшетом білого кольору та стартовим пістолетом «Bruni mod. 84», чим завдали майнового збитку на суму 20 тис. грн.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.03.2018 з ілюстративними таблицями до протоколу, було оглянуто приміщення трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . В ході огляду виявлено у одній із кімнат розкладний диван, застелений ковдрою. На простирадлі, ковдрі та подушці наявні плями бурого кольору. При вході до кімнати у дверному отворі також виявлені плями РБК та сліди пальців рук людини. Відібрані змиви вказаних речовин та сліди були поміщені до спецпакетів та скріплені підписами понятих. Також посеред кімнати виявлено крісло із дерев`яними ніжками, одна з яких ліворуч була зламана. Вказана зламана дерев`яна ніжка була поміщена до спецпакету, який скріплений підписами понятих.
Згідно висновку експерта №466/473 від 26.03.2018 тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , приймаючи до уваги обставини випадку, на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_12 та вивчення медичної карти стаціонарного хворого № 3323/325 МКЛ ШМД м. Вінниці від 28.03.18, встановлено наявність у нього наступних тілесних ушкоджень: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови ліворуч. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності могли утворитись у час, вказаний в ухвалі слідчого про призначення експертизи 25.03.2018, та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2018 року, ОСОБА_12 впізнав особу, зображену на третьому фотознімку за загальними рисами обличчя, формою зачіски та формою підборіддя. Згідно довідки до протоколу на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.03.2018 з ілюстративними таблицями до протоколу, було проведено огляд прибудинкової ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_5 . Вказане будинковолодіння поділяється на чотири частини. При вході до будинку виявлено ОСОБА_10 , який вказав на дерев`яний ящик, під яким в пакеті, замотаному у фольгу, лежав планшет марки LENOVO A3300-GV, ІМЕІ № НОМЕР_3 в корпусі білого кольору. В іншій кімнаті під матрацом на підлозі замотаний в папір лежав телефон марки SAMSUNG SM-G 361 ІМЕІ НОМЕР_4 ІМЕІ НОМЕР_5 в корпусі сірого кольору. Вийшовши з будинку, де поряд із другою частиною будинку знаходиться прохід до підвального приміщення, ОСОБА_10 вказав на пакунок, розгорнувши який було виявлено коробку чорного кольору із надписом BRUNI MOD 92 CAL 8 mm K.N. В середині коробки виявлено пістолет вказаної марки з надписом BRUNI MOD 92 CAL 8 mm made ITA14 BF05007, всередині магазин із відсутніми патронами. На вказаному пістолеті була одягнена кобура коричневого кольору. Також було виявлено машинку для стрижки чорного кольору марки PHILIPS OC5010 та зарядний пристрій до неї. На місці подій проводилось фотофіксація.
Висновком судово-товарознавчої експертизи №2467-2471/18-21, №2632/18-21 від 10.05.2018 року встановлено, що наданий на дослідження пістолет «Bruni mod 92» НОМЕР_6 є шумовим (стартовим) пістолетом, зброя була у попередньому використанні, має задовільний технічний стан, для виконання пострілів холостими патронами придатна. Загальна ринкова вартість всіх об`єктів дослідження, а саме планшету, мобільного телефону, стартового пістолету та машинки для стрижки, з урахуванням зносу, станом на 26.03.2018 р., складала 3665,60 грн. при умові робочого стану при виконанні всіх функцій, що відповідні даним моделям. Ринкова вартість та детальна характеристика кожного об`єкта дослідження наведені в таблиці дослідницької частини висновку.
В судовому засіданні було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 23 травня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_12 , який відбувався в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , а також диск із відеозаписом вказаної слідчої дії. В присутності понятих потерпілий розповів та показав місце, обставини та механізм нанесення йому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень 25.03.2018 року та подальше відкрите заволодіння останнім речами потерпілого.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 травня 2018 року за участю свідка ОСОБА_23 , останій в присутності понятих розповів та показав за яких обставин він був присутній 25.03.2018 року у квартирі АДРЕСА_3 , а також яким чином були нанесені ОСОБА_10 тілесні ушкодження ОСОБА_12 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 травня 2018 року за участю свідка ОСОБА_19 , він показав місце та розповів обставини, в ході яких 25.03.2018 року в приміщенні квартири АДРЕСА_3 у його присутності ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , а потім відкрито заволодів належними останньому речами.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд вважає, що всі досліджені в ході судового розгляду докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого, були отримані у рамках закону, а відтак є належними та допустимими.
Дослідивши зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
До такого висновку суд дійшов дослідивши усі обставини скоєння злочину, показання самого обвинуваченого, потерпілого та свідків, які повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Зокрема встановлено, що ОСОБА_10 24.03.2018 року, попередньо домовившись по телефону із ОСОБА_12 про оренду кімнати у його квартирі, прийшов до нього із речами та незначною кількістю продуктів, з метою поселення. Сплативши власнику квартиру завдаток за оренду кімнати та залишивши ксерокопію посвідчення УБД на своє ім`я, ОСОБА_10 залишився у квартирі та розпочав спільне із потерпілим вживання алкогольних напоїв. Через деякий час у них виник конфлікт, в ході якого потерпілий власник квартири ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 про розірвання між ними всіх домовленостей з приводу оренди кімнати, у зв`язку із чим останній має негайно забрати всі свої речі та залишити квартиру. Саме так ОСОБА_10 і зробив, зібравши більшу частину своїх речей, він залишив квартиру ОСОБА_12 та пішов. При цьому, ОСОБА_10 забув забрати ксерокопію посвідчення УБД, свої цигарки, частину продуктів і речей.
Ввечері 25.03.2018 року ОСОБА_10 повернувся до квартири ОСОБА_12 у супроводі своїх знайомих з метою забрати залишок своїх речей. ОСОБА_10 попередньо про даний візит власника квартири не попереджав, хоча усвідомлював, що всі домовленості з приводу найму житла для проживання між ними розірвані, а отже підстави для вільного проникнення у вказане житло у нього відсутні.
В подальшому ОСОБА_10 відкрив двері квартири АДРЕСА_3 , які не були зачинені на замок, та зайшовши до приміщення у кімнаті на дивані побачив потерпілого ОСОБА_12 , який на той час спав. ОСОБА_10 розбудив останнього та почав наносити йому численні удари спочатку руками і ногами, а потім відламав дерев`яну ніжку від стільця, який стояв поруч, та продовжив наносити удари нею. Таким чином ОСОБА_10 подолав волю потерпілого до чинення опору його нападу, після чого він взяв пакет та пройшовся по квартирі, збираючи цінні речі, які належали потерпілому. Зі своїх речей, як встановлено судом та не заперечувалось самим обвинуваченим, він забрав фактично лише цигарки, ксерокопію посвідчення УБД та якусь частину продуктів. Тобто фактично ОСОБА_10 виніс з квартири лише цінні речі, належні потерпілому. Дана обставина підтверджена і показаннями всіх свідків, які в судовому засіданні пояснили, що обвинувачений вийшов із квартири лише з одним невеликим пакетом, в якому як згодом з`ясувалось, були належні потерпілому планшет, мобільний телефон, пістолет у коробці та машинка для стрижки.
Вказаними речами ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, а саме заховав у себе дома. Позиція обвинуваченого з приводу, що вказані речі він взяв як заставу за неповернуті йому потерпілим речі та грошові кошти, спростовується матеріалами справи. Зокрема, потерпілий стверджував, що він повернув всі кошти ОСОБА_10 , які отримав від нього як аванс за проживання, а ОСОБА_10 визнав, що потерпілим було повернуто йому частину коштів за оренду. Основну частину своїх речей ОСОБА_10 забрав сам, а 25.03.2018 року зі своїх речей він виніс лише цигарки, частину продуктів та ксерокопію посвідчення УБД. Тобто він усвідомлював, що особливо цінних його речей у квартирі ОСОБА_12 не залишалось. Відтак, підстав наносити тілесні ушкодження та забирати цінні речі у потерпілого у нього не було. Крім того, викрадені ним речі були вилучені працівниками поліції лише 28.03.2018 року, тобто через три дні після вказаних подій. За цей період ОСОБА_10 не намагався зв`язатись з потерпілим та вирішити питання з приводу речей, які він у нього забрав начебто у заставу. Натомість свідок ОСОБА_19 повідомив суду, що ОСОБА_10 на наступний день на роботі показував йому мобільний телефон потерпілого, яким він уже користувався.
З урахуванням усіх доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Отже, в разі вчинення розбою, посягання відбувається на два об`єкти власність та життя і здоров`я потерпілого. Однією із характерних ознак розбою є саме насильство (погроза застосування такого насильства), метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність і спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою.
При розмежуванні грабежу та розбою визначальними є не тільки наслідки, що настали внаслідок застосування насильства до потерпілого або такої погрози, але й сам спосіб дії винних осіб.
Судом враховано, що погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, є психічним насильством, яке полягає у залякуванні потерпілого негайним застосуванням до нього такого фізичного насильства. Висловлюючи погрозу, грабіжник може конкретизувати зміст фізичного насильства (нанесення ударів, побоїв, обмеження чи позбавлення волі тощо), а може і не робити цього. Оскільки характер погроз має суттєве значення для кваліфікації дій винного, з`ясування його у таких випадках є обов`язковим. Встановлюючи зміст погрози, суд враховує всю сукупність об`єктивних і суб`єктивних обставин справи (час, місце, обстановку вчинення посягання, кількість осіб, які посягають, і потерпілих, суб`єктивне сприйняття погрози потерпілим).
Погроза застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я або втратою працездатності) має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її у будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалось враження , що якщо він протидіятиме нападнику або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалось.
Пунктом 22 цієї ж постанови визначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення у житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 569/1111/16-к викладено правовий висновок щодо застосування норми права (кваліфікуючої ознаки "Проникнення у житло, інше приміщення чи сховище" в складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 187 КК України). Відповідно до п. 65 вказаної Постанови, проникнення як кваліфікуюча ознака розбою передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування у ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки "проникнення" не має.
Пунктом 66 даної Постанови Великої Палати Верховного Суду визначено, що при вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки "проникнення у житло, інше приміщення чи сховище" в складі кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, та всі докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечний для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно довідки-характеристики Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області від 27.03.2018 №02-14/285, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником АТО. На території ради зарекомендував себе позитивно.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» від 05.04.2018 №20/1661 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 25.04.2017 по 30.04.2017 з діагнозом: «Синдром люмбоішалгії зліва, на грунті нестабільного остеохондрозу поперекового відділу хребта; неповна spina bifida S1, синдром генералізованої міофікації в грудо-поперекового відділі хребта, помірний больовий синдром».
Згідно довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 30.03.2018 р. №950, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі.
Відповідно до довідки Піщанської лікарні планового лікування від 29.03.2018 №153 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
Згідно довідки Піщанського районного суда Вінницької області від 11.04.2018 №1140, ОСОБА_10 був звільнений на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 року».
Згідно посвідчення Головного управління Національної гвардії України серії НОМЕР_7 виданого 30.12.2016 року ОСОБА_10 є учасником бойових дій.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 ОСОБА_10 встановлено 3 групу інвалідності пожиттєво.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.
З приводу вчинення ОСОБА_10 даного кримінального правопорушення за обтяжуючої обставини, а саме у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного висновку. Наявність стану алкогольного сп`яніння, а також його ступінь, може бути встановлений лише відповідним висновком судово-токсикологічної експертизи. Хоча обвинувачений ОСОБА_10 , надаючи суду покази вказав, що під час вчинення даного кримінального правопорушення він ймовірно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак суд не визнає дану обставину обтяжуючою, оскільки суду не надано допустимих та належних у даному випадку доказів можливого стану алкогольного сп`яніння та його ступеню у ОСОБА_10 на момент вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше судимий, не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, однак розкаявся у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, а також з урахуванням його статусу учасника бойових дій та інвалідності 3 групи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_10 засуджено вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який набрав законної сили.
З урахуванням висновку об`єднаної палати ККС ВС від 15.02.2021 року у справі № 760/26543/17, у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.
Відтак, в даному в даному випадку вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 року щодо ОСОБА_10 підлягає самостійному виконанню.
Судом досліджено протокол затримання від 02.04.2018, згідно якого ОСОБА_10 було затримано 02.04.2018 о 19.00 год. на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також судом досліджено ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2018, якою до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відтак, згідно положення ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 02.04.2018 року по 13.04.2018 включно.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_12 у порядку ст. ст. 127-129 КПК України цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення на його користь завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 12413,34 гривень та моральної шкоди у розмірі 25000 гривень, суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положення частини 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 6 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України зазначено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Обвинувачений ОСОБА_10 цивільний позов визнав частково, зазначивши, що не заперечує сплати витрати, які були витрачені у зв`язку з лікуванням потерпілого, які підтверджені відповідними чеками, а також частково моральну шкоду, однак заявлену суму в розмірі 25000,00 вважає завеликою.
Свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпілий ОСОБА_12 обґрунтовує порушення усталеного ритму життя зазначивши, що саме моральні стражданнями позначені негативні зміни у його житті як потерпілого у кримінальному провадженні: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні минулого життя і пережитих подій, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на пережитому, переживання психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи за несправедливе життя, обурення, розгубленості, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Потерпілий вказує, що наслідки перенесеної психотравми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: обмеження трудової продуктивності, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій. Були порушені актуальні життєві плани на майбутнє, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Зазначені обставини, глибина, тривалість та інтенсивність перенесених, моральних переживань, фізичних і моральних втрат які неможливо відновити до кондицій які були до його побиття, які неможливо замінити, втрата душевного спокою і рівноваги, втрата здоров`я призводить до сильних моральних страждань.
Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 12413,34 гривен, які складаються з вартості викрадено планшету марки «Lenovo» модель А3300-GV вартістю 3600 грн., мобільного телефону марки «Samsung» модель SM-С361Н вартістю 3000 грн., стартового пістолету марки «Вгuni» Mod 92 Cal 8mm., серійний № НОМЕР_9 вартістю 2700 грн., з кобурою вартістю 900 грн., машинки для стрижки марки «Philips» модель «ОС 5010» вартістю 1200 грн., на суму 10500 грн. А також витрат на лікування у стаціонарі МКЛ ШМД №2 м. Вінниця на придбання ліків, витрачених грошових коштів в сумі 1013 грн. 34 коп.
Також, у цивільному позову потерпілий просив стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5000,00 гривень у зв`язку з написанням цивільного позову.
Відтак, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, враховуючи принцип співмірності завданої шкоди заявленій до відшкодування сумі моральної шкоди вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_12 є такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 гривень, матеріальна шкода підлягає задоволенню на суму, яка підтверджена квитанціями та чеками в розмірі 1013,72 гривень, які слід стягнути з обвинуваченого, а також не підлягають задоволенню витрати на правову допомогу, оскільки суду не розрахунку про виконані роботи адвокатом. В іншій частині позову відмовити, оскільки всі викрадені речі були вилучені працівниками поліції та підлягають поверненню після завершення судового розгляду кримінального провадження.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження на даний час у ОСОБА_10 відсутній.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 2574 гривні 74 копійки покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65 - 67, 187 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік у справі №128/1509/18, виконувати самостійно.
Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 02.04.2018 року по 13.04.2018 включно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 1013,72 гривень матеріальної шкоди та 5000,00 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 2574 гривні 74 копійки.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2018 на майно, яке було вилучене в ході огляду частини будинку за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: планшет марки Lenovo модель A3300-GV, IMEI: НОМЕР_10 , в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки Samsung модель SM-G361 H, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору, коробку чорного кольору із надписом BRUNI MOD 92 CAL 8 mm, в середині якої знаходиться стартовий пістолет марки BRUNI MOD 92 CAL 8 mm, виготовлений в Італії, серійний номер НОМЕР_11 , кобуру світло-коричневого кольору, машинку для стрижки марки PHILIPS OC 5010 в корпусі чорного кольору.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0001198, а саме:
- планшет марки Lenovo модель A3300-GV, IMEI: НОМЕР_10 , в корпусі білого кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ №4221735; мобільний телефон марки Samsung модель SM-G361 H, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору, який було поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ №4507330; коробку чорного кольору із надписом BRUNI MOD 92 CAL 8 mm, в середині якої знаходиться стартовий пістолет марки BRUNI MOD 92 CAL 8 mm, виготовлений в Італії, серійний номер НОМЕР_11 , кобуру світло-коричневого кольору, яку було поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ №4334058; машинку для стрижки марки PHILIPS OC 5010 в корпусі чорного кольору, яку було поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ №4507275 повернути власнику ОСОБА_12 ;
- 5 слідів пальців рук, які було поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ №4411073 разом із дактилоскопічною картою потерпілого ОСОБА_12 ; слід взуття, який було поміщено було поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ №4411083; змив речовини бурого кольору поміщено до паперового конверту НПУ; фрагмент простирадла із слідами РБК поміщено до паперового конверту; частина дерев`яної ніжки, завернутої в папір білого кольору та зафіксована капроновою ниткою скріпленою фрагментом паперу знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя-доповідач:

Судді: