ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/89/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами процесуального керівника прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 , захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Нововоронезьке, Воронезької області (Російська Федерація), заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , є адвокатом, займається індивідуальною адвокатською діяльністю, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 лютого 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Керівник Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі не менше 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181600 грн.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Згідно з рішенням Запорізької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів № 31 від 28.02.2011, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 855 від 28.02.2011. Відповідні відомості було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України. Таким чином, ОСОБА_7 з 28.02.2011 має статус адвоката та до цього часу здійснює адвокатську діяльність.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №505 о/с від 21.10.2021, на слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №562 о/с від 15.11.2021, на слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_11 , є службовою особою правоохоронного органу Національної поліції, має відповідні права та виконує обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» (із змінами).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , являючись службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, за пособництва адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , вчинив умисні дії, які кваліфіковано як тяжкий корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

3 жовтня 2021 року слідчим відділом №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000454, за фактом порушення гр. ОСОБА_12 , який керував автомобілем марки «BMW» моделі 318-І, реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), правил безпеки дорожнього руху, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось групою слідчих, до складу яких входив ОСОБА_11 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області ОСОБА_13 від 5 жовтня 2021 року, було накладено арешт на вилучений 3 жовтня 2021 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди: автомобіль «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), який в подальшому було передано на зберігання на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, буд. 1-Б.

Так, 1 листопада 2021 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи поблизу магазину «Кураж» по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 36-А у м. Енергодар, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_11 , у якого в ході спілкування поцікавився щодо можливості повернення у користування вищевказаного автомобіля та прийняття рішення про закриття кримінального провадження за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вчинення ним дій, в інтересах ОСОБА_12 з використанням наданої йому влади та службового становища, щодо повернення у користування вилученого транспортного засобу та прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021. Після цього, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 3 жовтня 2021 року, він має передати ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_11 , з метою запобігання викриттю своєї злочинної діяльності та подальшого можливого притягнення його до кримінальної відповідальності, прийняв рішення про залучення до реалізації свого злочинного умислу адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , в якості особи, яка сприятиме вчиненню ним кримінального правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що вищевказану неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, він має передати йому через адвоката ОСОБА_7 , попередньо зателефонувавши йому. Будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, ОСОБА_12 погодився на вищевказану вимогу. Після цього, ОСОБА_11 , за невстановлених слідством обставин, довів зміст своїх злочинних намірів до відома адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , повідомивши про свій злочинний умисел та запропонував їй взяти участь у вчиненні вищевказаного корупційного умисного злочину. Крім того, ОСОБА_11 надав ОСОБА_7 інформацію щодо обставин подій, які досліджуються кримінальному провадженні №0000454 від 3 жовтня 2021 року.

При цьому, ОСОБА_11 визначив роль ОСОБА_7 як особи, яка має отримувати неправомірну вигоду від ОСОБА_12 , здійснювати її зберігання і подальшу передачу ОСОБА_11 , а також надавати ОСОБА_12 консультації та юридичні послуги, з метою скорочення термінів прийняття судовими органами рішення щодо зняття арешту з транспортного засобу, з метою його подальшого повернення у користування.

В свою чергу ОСОБА_7 погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_11 щодо вимагання та отримання від ОСОБА_12 неправомірної вигоди.

9 листопада 2021 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 про можливість вирішення раніше обумовлених питань щодо зняття арешту та повернення у користування автомобілю, а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

10 листопада 2021 року, приблизно 15 годині 30 хвилин, в офісному приміщені, розташованому за адресою: м. Енергодар просп. Будівельників, буд. 21, ОСОБА_12 зустрівся з адвокатом Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , яка реалізуючи спільний із ОСОБА_11 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, в ході спілкування повідомила ОСОБА_12 , що за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю, а також прийняття процесуального рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження, ОСОБА_12 має передати через неї ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

При цьому ОСОБА_7 повідомила, що за надання юридичних послуг ОСОБА_12 має окремо сплатити їй грошові кошти в сумі 500 доларів США, які він може передати пізніше.

12 листопада 2021 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_11 , на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_7 злочинного плану, повідомив ОСОБА_12 , що до суми грошових коштів в розмірі 2000 доларів США, які він має передати в якості неправомірної вигоди, кошти на оплату послуг адвоката ОСОБА_7 , у розмірі 500 доларів США, не входять.

Також в ході спілкування ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що першу частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США він має передати безпосередньо адвокату ОСОБА_7 .

В цей же день, приблизно о 14 годині 30 хвилин, в офісному приміщені, розташованому за адресою: м. Енергодар просп. Будівельників, буд. 21, ОСОБА_12 зустрівся з адвокатом Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , яка реалізуючи спільний із ОСОБА_11 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, в ході спілкування так само повідомила ОСОБА_12 , що кошти на оплату наданих нею юридичних послуг, не входять до суми грошових коштів, які ОСОБА_12 має передати в якості неправомірної вигоди ОСОБА_11 .

Після цього, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_11 за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

8 грудня 2021 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_11 , який в ході спілкування по повідомив ОСОБА_12 про можливість повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація). Крім того, ОСОБА_11 пояснив, що рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021 прийнято.

В цей же день, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_7 , на службовому автомобілі Національної поліції марки СКС (Рено) RDK 01РП (Доккер) реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 направились на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, 1-Б. Після оформлення необхідних документів, ОСОБА_11 повернув ОСОБА_12 посвідчення водія, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також ОСОБА_12 було передано під розписку вилучений раніше автомобіль «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація).

В цей же день, приблизно о 11 годині 40 хвилин, перебуваючи біля території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, буд. 1-Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_12 другу частину неправомірно вигоди, в сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_11 за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

Безпосередньо після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_7 та ОСОБА_11 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у пособництві у проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди вчиненні кримінального правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України

3 листопада 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

8 грудня 2021 року о 11 год. 52 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 57-61).

9 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 78-86).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, є обґрунтованою, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрювана ОСОБА_7 має досвід роботи адвокатом, що обумовлює її зв`язки у правоохоронних та судових органах, органах державної влади, місцевого самоврядування та обґрунтовано свідчить про наявність ризику можливого укриття останньою слідів вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі шляхом залякування свідків.
Зауважує, що перебування під домашнім арештом не здатне забезпечити запобігання вказаним ризикам та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 .
Крім того, зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як його вчинено за пособництвом адвоката працівником правоохоронного органу слідчим, який займає відповідальне становище.
Вказує, що адвокат зобов`язаний бути взірцем дотримання законів та доброчесності, проте, всупереч вимог діючого законодавства ОСОБА_7 вчинила дії, які кваліфіковано як корупційне кримінальне правопорушення, що підриває авторитет інституту адвокатури.
Зазначає, що органом досудового слідства відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваній у вигляді тримання під вартою.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів.
20 грудня 2021 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , в якій вона вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та безпідставною.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що в оскаржуваній ухвалі про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя зазначає: «…в обґрунтування такого ризику, як-то: підозрювана може переховуватися від суду бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення покарання може вдатися до таких дій. У свою чергу сторона захисту не змогла довести достатні аргументи того, щоб взагалі виключити такий ризик». Вважає, що таке твердження суду взагалі неприпустимим, оскільки воно базується лише на власних припущеннях, та жодних доказів про те, що підозрювана може вчинити такі дії, органом досудового розслідування не надано та в мотивувальній частині суду не приведено.
Зауважує, що суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваною негативних дій.
Крім того, вказує, що на виключення такого ризику як переховування від органів досудового розслідування, стороною захисту були надані характеристики стосовно ОСОБА_7 щодо її активної життєвої позиції, де зазначено, що вона має стійкі соціальні зв`язки (одружена, має постійне місце проживання), має усталений спосіб життя, займається адвокатською діяльністю понад 10 років, раніше не судима.
Звертає увагу на те, що в судовому засіданні була заслухана думка колег підозрюваної, а саме, керівника кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Запорізької області та його заступника, які також гарантували виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених у КПК України.
Вказує, що жодному доказу, на які посилалась сторона захисту, оцінки у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не надано, хоча рішення суду має містити логічне обґрунтування з посиланням на доказову базу, що давало би можливість усім зацікавленим особам зрозуміти підстави і вагомість встановленим судом ризиків недобросовісності поведінки ОСОБА_7 .
Звертає увагу на те, що до такого ризику як вплив на свідків, слідчий суддя зазначає, що маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження підозрювана знатиме зміст допитів наданих ними свідчень на стадії досудового розслідування, а тому це дає підстави припускати ймовірну можливість незаконного впливу на свідків з метою примушування їх до дачі неправдивих показань, що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства, проте зазначене, є виключено припущенням суду, оскільки навіть сам орган досудового розслідування вважав за достатнє обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави.
Зауважує, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_12 вже неодноразово був допитаний органом досудового розслідування, а сама підозра ґрунтується на матеріалах НСРД.
Вказує, що застосування запобіжного заходу до підозрюваної не може ґрунтуватися на припущеннях органу досудового розслідування, або власних припущень слідчого судді, яка моделює в оскаржуваній ухвалі ймовірну поведінку підозрюваної за її розсудом.
Крім того, зазначає, що щодо ризику знищення, переховування або спотворення речей та документів, суд прийшов до висновку про відносну доведеність стороною обвинувачення наявності та актуальності зазначеного ризику, а тому сам по собі він не має вирішального значення для обрання запобіжного заходу.
Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя посилається на врахування наданих стороною захисту документів про незадовільний стан здоров`я підозрюваної, разом з тим, застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зазначає, чому неможливо застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, як того прохав прокурор, чи у вигляді особистої поруки як то прохала сторона захисту.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або застави.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 підтримала подану нею апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Зазначила, що жодний ризик не підтверджений, слідство закінчується, та підозрювана не порушувала умов перебування під домашнім арештом. Вказала, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту негативно впливає на стан здоров`я підозрюваної. Зауважила, що ніхто не ставить питання про відсторонення її від посади, проте, вона не може приймати як адвокат участь у судових засіданнях. Просила скасувати застосований до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосувати запобіжний захід у вигляді застави або поруки.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану захисником ОСОБА_8 апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрювана ОСОБА_7 підтримала подану захисником апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Зазначила, що вже понад місяць перебуває вдома, нічого не порушує, має захворювання у вигляді цукрового діабету 2 стадії - синдром «раптової смерті». Вказала, що під час перебування в ІТТ їй не надавали необхідної медичної допомоги, у зв`язку із чим, стан її здоров`я погіршився.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити. Вказав, що відомостей про порушення підозрюваної умов перебування під цілодобовим домашнім арештом відсутні.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану, її захисників, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.
При цьому, підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину в апеляційних скаргах не оспорюються.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.
Так, підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, є адвокатом (а.с. 106), має захворювання у вигляді цукрового діабету 2 тип. (а.с. 118-121), позитивно характеризується за місцем, де є головою осередку партії Промисловців і підприємців України в м. Енергодар (а.с. 122), має постійне місце реєстрації та проживання.
Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваною умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваної після застосування до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яка від органу досудового розслідування не переховувалась, на виклики слідчого з`являлась, не чинила перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явилась до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні неї найсуворішого запобіжного заходу.
Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово.
У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.
Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття "рівень" і "напруженість" у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019.
Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваної на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваної запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 з приводу відсутності наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, з огляду на наступне.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що досудове розслідування ще триває і як вбачається із клопотання слідчого наразі було проведено ще не всі слідчі процесуальні дії, а тому є велика вірогідність того, що підозрювана ОСОБА_7 , використовуючи своє становище, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування, речей та інших доказів у кримінальному провадженні, які можуть бути використані як докази її вини.
При встановлені ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Відтак, ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_12 вже був допитаний органом досудового розслідування не можуть взятись до уваги з боку апеляційного суду, у зв`язку із вищевказаним.
Таким чином, на переконання апеляційного суду ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним і продовжує надалі існувати.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу незадовільного стану підозрюваної вже були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Крім того, доводи захисника підозрюваної щодо застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та застави є безпідставними, оскільки апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризикам які є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування є застосований слідчим суддею до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Всі інші доводи апеляційних скарг були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг не встановлено.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як того вимагає прокурор та особистої поруки або застави, як просять захисники у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні апеляційного суду свого об`єктивного підтвердження не знайшли.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги процесуального керівника прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 , захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 лютого 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4