Дата документу 24.12.2021
Справа № 334/9716/18
Провадження № 1-кп/334/197/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки в м. Запоріжжі, громадянки України, яка має середню освіту, не одруженої, не маючої малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.10.2018 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з сумки потерпілого ОСОБА_6 два мобільні телефони, «Самсунг J-7», в корпусі чорно сірого кольору, вартістю 4815 гривень 76 копійок, та «Айфон 4-S» вартістю 2299 гривень 90 копійок, чим причинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 7115 гривень 36 копійок.

Крім того, 17 березня 2020 року, приблизно о 14годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, отримала від своєї знайомої ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон марки «Ниаwеі», модель «Ноnог8х», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 , вартістю 3616,33 гривень, в якому знаходились: сім-картка №1 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 та сім-картка №2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , які не представляють матеріальної цінності для останньої.
Після чого, ОСОБА_4 , не маючи на меті повертати вищезазначений мобільний телефон, почала відходити від ОСОБА_7 , та переконавши останню у подальшому поверненні належного їй майна, поступово зникла з поля зору потерпілої, та в подальшому розпорядилась вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3616,33 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 ,свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які їй інкримінують, визнала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені в обвинувальних актах, що дійсно, вона таємно взяла телефони у ОСОБА_6 та також взяла телефон у ОСОБА_7 зателефонувати, однак телефон не повернула, а здала його до ломбарду «Перший» на вул.. Сталеварів.

Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у скоєних кримінальних правопорушення за ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 190 КК України також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 попросила у неї мобільний телефон терміново зателефонувати, під час розмови відійшла, та телефон не повернула. Однак на даний час вони з обвинуваченою вже примирилися, телефон їй повернули, тому вона просить залишити її цивільний позов без розгляду.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 на фотознімку №1 впізнала особу, яка 17.03.2020 року в обідній час отримала фінансовий кредит у розмірі 2014 грн. в обмін на мобільний телефон марки «Ниаwеі».
Протоколом огляду речей від 19.03.2020 року, за участю понятих та ОСОБА_4 , відповідно до якого оглянуто сім-картка №1 оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім-картка №2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 .
Квитанцією № від 17.03.2020 року виданої ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс», що ОСОБА_4 за договором фінансового кредиту та застави отримала грошові кошти у сумі 2014,0 грн. під заставу мобільного телефону марки «Ниаwеі».
Висновком експерта №10-145 від 01.04.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Ниаwеі», в корпусі чорного кольору, який придбаний новим 14.02.2020 року становить 3 616,33 грн.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та ч.2 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 відноситься до проступку, а скоєний злочин за ч.2 ст.190 КК України відносяться до нетяжкого злочину.
ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, судимість на даний час погашена, тому в силу ст..89 КК України вважається раніше не судимою, має постійне місце проживання, не одружена, офіційно не працевлаштована, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаялася.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу, а саме якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минув трирічний строк.
Враховуючи, що на момент розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України спливли строки давності, передбачені ст.. 49 КК України, останню слід звільнити від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 враховуючи її відношення до скоєного, визнання нею вини та щире каяття, а також враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства і щодо неї є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачена протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст.74 КК України ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 1 ст.185 КК України звільнити на підставах, передбачених ст.49 КК України.

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст..75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Ниаwеі» та сім-картка №1 оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім-картка №2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_7 та передані їй на відповідальне зберігання - залишити за належністю.
мобільний телефон марки «Самсунг J-7», який належать ОСОБА_6 та переданий йому на відповідальне зберігання - залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1