Провадження № 1-кп/752/1211/21
УХВАЛА

21 жовтня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004616 від 20 жовтня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

встановив:

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31 жовтня 2021 року включно.

Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження в період граничного строку визначеного запобіжного заходу, прокурор ОСОБА_5 просила продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, які були підставою для продовження запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме: обвинувачені можуть ухилитися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення. При цьому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Представник потерпілого вважав, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Захисник ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Зазначили про відсутність зазначених у клопотанні прокурора ризиків. Просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
Захисник ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав на відсутність зазначених у клопотанні прокурора ризиків. Послався на наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, постойного місця проживання на території міста Києва. Просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або застосувати щодо обвинуваченого заставу.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до приписів ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За результатами вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, пояснень учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

З урахуванням даних про обвинувачених та тяжкості покарання, що їм загрожує, суд вбачає наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, ОСОБА_3 може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Разом із тим, прокурор не довів обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК, а саме недостатність застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Прокурор не обґрунтував чому вказаним ризикам не можна запобігти шляхом застосування щодо обвинувачених домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, який здатен запобігти зазначеним у клопотанні прокурора ризикам.

Керуючись статтями 177,178, 194, 331 КПК, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотань прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 .

Клопотання захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Змінити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченим до 19 грудня 2021 року включно залишати житло у період доби з 22:00 до 06:00 наступного дня, а саме ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Звільнити обвинувачених з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати обвинувачених прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК покласти на обвинувачених наступні обов`язки:

-утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, де вони проживають;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених для негайної постановки на облік обвинувачених, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомлення про це суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1