Справа № 314/5431/21
Провадження № 1-в/314/1349/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2021 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.09.1991 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.. 140 ч. З КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 25 - 1 КК України засуджений умовно з обов`язковим притягненням до праці. 27.05.1992 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя переглянуто вирок і направлено до місць позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.12.1993 року по закінченню строку покарання.
- 12.07.1994 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 81 ч. 1, 3, 40 ч.3, 42, 44 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 23.05.1997 року по відбуттю строку покарання.
- 23.06.2000 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 140 ч. 2, 142, ч.1, 193 ч.3,42 4.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.02.2001 року по відбуттю строку покарання.
-19.03.2002 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ст.. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 23.11.2004 року по закінченню строку покарання.
- 08.02.2006 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. З, 185 4.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.
- 26.06.2007 року Василівським Районним судом Запорізької області за ст. 297 КК України до 2 років позбавлення волі. Частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.02.2006 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років в 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.07.2011 року по закінченню строку покарання.
- 25.04.2012 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 22.02.2016 року по закінченню строку покарання.
- 13.07.2017 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.. 185 ч. 2,3, КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
По даній справі засуджений: 08,12.2017 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 190, ч,2, 185 ч. 2,70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. КК України, шляхом поглинання вказаного покарання, призначеного за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.07.2017 року, призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за вказаним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.07.2017 року остаточно призначивши покарання у вигляді
4років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.11.2019 року зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.10.2017 року по 03.05.2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,
за участю прокурора: ОСОБА_4 , представника установи: ВласенкаД.В., засудженого ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

Початок строку: 24.10.2017 року. Кінець строку: 15.06.2022 року.
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» про умовно-дострокове звільнення.

Під час тримання в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» в період з 03.11.2017 року по 16.06.2018 року характеризувався посередньо. Вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 16.06.2018 року по 16.03.2020 року перебував на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні №55. За час відбування покарання характеризувався позитивно: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав 3 заохочення.
З 16.03.2020 року по 18,11.2021 року відбував покарання в державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)». За час відбування покарання характеризувався .посередньо: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 18.11.2021 року по 08.12.2021 року перебував на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні №55. За час відбування покарання характеризувався наступним чином. Вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 08.12.2021 року відбуває покарання в державній установі «Софіївеька виправна колонія (№55). За час відбування покарання характеризується наступним чином. Вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не має.
На виробництві установи не працевлаштований. До праці ставиться задовільно.
У взаємовідносинах з засудженими не конфліктний. Підтримує відносини з засудженими, як позитивної, так і негативної спрямованості.
Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з персоналом установи.
Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, але виконує їх.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для цього не має.
Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Не завжди бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених.
Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, не відвідує бібліотеку установи.
Не бере участь в роботі самодіяльних організацій.
Іноді підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
За вироком суду позову не має.
Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки і просить суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Представник установи виконання покарань не заперечує проти задоволення заяви засудженого.

Прокурор заяву підтримав і вважає, що подання належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу приходить до висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

За ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, отже в ухвалі суду визначається строк умовно-дострокового звільнення, що співпадає зі строком невідбутої частини покарання.

Строк за ч.1 ст.251 ЦК України є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Початок строку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання не може бути пов`язаним з моментом постановлення та оголошення ухвали суду, оскільки умовно-дострокове звільнення пов`язується з моментом набрання ухвали суду законної сили та її фактичним виконанням.

Засуджений, після постановлення та оголошення ухвали суду про умовно-дострокове звільнення до набрання законної сили ухвали суду та її фактичного виконання продовжує відбувати покарання, ч.6 ст.539 КПК України визначає процесуальну можливість прокурора апеляційного оскарження ухвали суду про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що початок строку умовно-дострокове звільнення та строку невідбутої частини покарання (в залежності від реалізації процесуальних прав учасників та наслідків апеляційного перегляду) на час постановлення та оголошення ухвали не може бути визначений чітким терміном календарною датою (у розумінні ч.2 ст.251 ЦК України), що пов`язується з неможливістю визначити такий строк роками, місяцями, днями на час постановлення та оголошення ухвали суду, а має пов`язуватися з настанням події, з якою пов`язано його початок набранням ухвали суду законної сили та її виконання.

Суд не має можливості чітко та передбачувано визначити дату початку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання, оскільки початок такого строку пов`язується з набранням ухвали законної сили та її виконання та залежить від реалізації процесуального права прокурора оскаржити ухвалу суду, що передбачити на час постановлення та оголошення ухвали суду неможливо.

За ч.1 ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується за наслідками набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання, суд приходить до висновку, що строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання має визначатись періодом у часі з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання до кінця строку покарання за вироком суду.

Отже, суд встановлює строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання: з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання - до 15.06.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).

Зазначене, на переконання суду, буде відповідати принципам правової визначеності та передбачуваності закріпленим Європейською конвенцією з захисту прав людини і основоположних свобод та визначати чіткий строк з визначеним початком та терміном закінчення.

Відповідно до ч.6 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
Заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання до 15.06.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

28.12.2021