Справа № 639/8891/21
Провадження № 1-кп/639/205/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 12.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000725 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 12.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000725 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, які вважали можливим призначити справу до судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, яке проводити у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, колегія суддів приходить до такого.

Кримінальне провадження, що надійшло до суду підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова.

Підстав для його закриття згідно з п.п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.

Клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України не заявлялось.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. ст. 291, 293 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 ,після роз`яснення йому права на здійснення судового розгляду судом присяжних, не заявив відповідного клопотання, то колегія суддів вважає, що розгляд даного кримінального провадження необхідно здійснювати колегіально, у складі трьох професійних суддів.
Отже, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню можливо призначити до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_8 вважав неможливим розглядати клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 315 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.
Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, у зв`язку із чим заперечення захисника ОСОБА_8 колегія суддів до уваги не бере.
Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2021 року обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.12.2021 року стосовно ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 13.01.2022 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є умисним особливо тяжким злочином про життя та здоров`я особи, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавлення волі.

При вирішенні клопотань прокурора для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, обставини злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та дані про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку ОСОБА_7 не має, відсутні у останнього стійкі міцні соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_7 не має постійного місця мешкання у м. Харкові та Харківської області, мешкав в приміщенні за місцем вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду;

- незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого та залишаючись на свободі, останньому буде відомо місце мешкання потерпілої та важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_7 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілу та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів.

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу обвинуваченого, який раніше судимий, як за злочини проти життя та здоров`я, так і за злочини проти власності, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя, потребує постійного контролю за його поведінкою з боку відповідних органів. Крім того, припинення протиправної діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти життя та власності; 4) даних про особу обвинуваченого, який не має соціальних зв`язків, відсутнє постійне місця роботи або навчання, а також відомостей щодо матеріального стану ОСОБА_7 , що свідчить про те, що обвинувачений в будь-який момент може покинути фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10 березня 2022 року.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не визначає обвинуваченому ОСОБА_7 заставу, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 314-317, 369 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному 12.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000725 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова на 12-00 год. 20 січня 2022 року .

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України розгляд кримінального провадження здійснювати судом колегіально, у складі трьох професійних суддів, у судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 10 березня 2022 року включно.

Копію цієї ухвали направити для відома до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3