Справа № 671/360/20
УХВАЛА
27 серпня 2021 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів:
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 ставиться в вину те, що 09 лютого 2020 року, близько 11 год. 40 хв., він, керуючи рейсовим автобусом «Хмільник-Львів» марки «БАЗ», моделі «А079.34», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху автодорогою по вул. Незалежності, поблизу будинку № 80, в м. Волочиськ Хмельницької області в напрямку від центру м. Волочиськ Хмельницької області до смт. Підволочиськ Тернопільської області, діючи самовпевнено та легковажно, в порушення вимог п. 1.5., абз. «б, д» п. 2.3., п. 12.1., п. 13.1, п. 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила), не був уважним, не встежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій, відволікся від керування свого транспортного засобу, не обрав безпечної дистанції та швидкості руху та, наближаючись до автомобіля марки «SKODA», моделі «FELICIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався попереду в попутному напрямку та з метою пропуску пішохода зупинився перед пішохідним переходом, не зупинившись, допустив зіткнення керованого ним автобуса із задньою частиною вказаного вище автомобіля.
В результаті даної ДТП потерпіла ОСОБА_5 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «SKODA», моделі «FELICIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , отримала тілесне ушкодження у вигляді субарахноїдального крововиливу в лобно-тімяній ділянці лівої півкулі головного мозку, яке згідно із висновком судово-медичної експертизи №15 від 27.02.2020 за своїм характером є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 12.1., 13.1., 18.1. Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:
1. Загальні положення.
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
13. Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд.
п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
18. Проїзд пішохідних переходів і зупинок транспортних засобів:
п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення водієм ОСОБА_7 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілою ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 являється членом вказаного трудового колективу, працює на посаді водія у вказаному товаристві, а тому на загальних зборах трудового колективу було вирішено питання про звернення до Волочиського районного суду із заявою про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 47 КК України. Колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів, його перевиховання та виправлення проведення заходів з підвищення кваліфікації, профілактичної роботи.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу. Додатково вказали, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, свою вину визнає та кається у скоєному. Захисник зазначила, що права потерпілих у разі задоволення клопотання не порушуються, оскільки вони мають право звернутися з позовом про відшкодування шкоди у цивільно-правовому порядку.
Прокурор заявив про відсутність перешкод для задоволення даного клопотання, просив його задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечили, зазначивши про те, що на даний час автомобіль не відремонтований, та у них є претензії до обвинуваченого ОСОБА_7 , про що є відповідний цивільний позов.
Частиною 1 ст. 47 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив вперше злочин невеликої тяжкості, свою вину у скоєному визнав.
У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. При цьому, звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу це право суду, а не обов`язок.
В судовому засіданні ОСОБА_7 щиро покаявся у вчиненому, вказавши, що вину визнає, шкодує про вчинене та негативно ставиться до своїх дій, заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_5 відшкодував, про що є відповідна розписка.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).
Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди (а.с. 22-23) слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 44, 47 КК України, ст. ст. 128, 284-286, 288, 372, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
- автомобіль марки «SKODA», моделі «FELICIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити у нього;
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2020 року на вказані речові докази, скасувати.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано.

Суддя ОСОБА_1