Провадження №1-кс/463/7237/21
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 від 23.11.2021 року, -

в с т а н о в и в:

Скаржник адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з вказаною скаргою.
Скаргу мотивує тим, що ним було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 23.11.2021 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР.
Вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, на думку скаржника, проявилось в умисному невиконанні Уповноваженою особою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_4 покладених обов`язків, а саме ігноруванням виклику слідчого Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області для проведення спільного допиту у кримінальному провадженні № 000070. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішив. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, подану скаргу підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заперечення на скаргу, згідно яких слідує, що наведенні скаржником в заяві дії не підтверджують жодних обєктивних даних, які б дійсно підтверджували факт перешкоджання у здійсненні адвокатській діяльності.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 23.11.2021 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, на думку скаржника, проявилось в умисному невиконанні уповноваженою особою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_4 обов`язку, а саме ігноруванням виклику слідчого Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області для проведення спільного допиту у кримінальному провадженні № 000070.
Судом встановлено, що жодних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в заяві останній не наводить жодних об`єктивних даних, які б дійсно підтверджували факт перешкоджання у здійсненні адвокатської діяльності.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував, що, на його думку, зазначені в заяві бездіяльність посадової особи підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 397 КК України.

При цьому заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

При цьому доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди із проведенням досудового розслідуванння у вказаному кримінальному провадженні. При цьому жодних фактичних даних заява про вчинення кримінального правопорушення не містить, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Без зазначення відповідних відомостей у заяві про вчинення кримінального правопорушення така розцінюється слідчим суддею як позапроцесуальний спосіб впливу на оцінку доказів в іншому кримінальному провадження, що знаходиться на розгляді органу досудового розслідування чи в провадженні суду.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 23.11.2021 є його особистою оцінкою щодо бездіяльності слідчого ТУ ДБР і ґрунтуються лише на припущенні щодо можливого кримінально-караного характеру дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 23.11.2021 повідомленням про вчинення вищевказаною службовою особою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, проте останнє за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Львові, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Окрім цього відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 23.11.2021 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід відмовити

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.11.2021 про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1