ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/581/21 Справа № 707/1431/21 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисника представника потерпілоїОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0001028 від 21.04.2021 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радчиха Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, офіційно неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 03.10.2021, включно, з визначенням розміру застави та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001028 від 21.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

У судовому засіданні 04 серпня 2021 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області обрано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 03 жовтня 2021 року, включно.

Одночасно ОСОБА_9 визначено заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн. та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, проти статевої свободи рідної доньки, яка є інвалідом ІІ групи, враховуючи підвищену суспільну небезпечність діяння, суд вважав, що у даній справі, з урахуванням презумції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відсутність відступу від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням зазначених у оскаржуваному рішенні ознак, суд вважав їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт або порука є недоцільними у даній справі, оскільки обвинувачений та потерпіла проживають в одному будинку, у зв`язку з чим виникає ризик вчинення ОСОБА_9 повторного злочину щодо потерпілої. Передача на поруки також є неможлива, оскільки обвинувачений є непрацюючим.

Суд зважав на те, що при обранні міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 треба зважати на думку потерпілої особи, яка зазнала страждань внаслідок злочинних дій і може перебувати у небезпеці, якщо обвинувачений буде знаходитися на волі.

При цьому судом враховано стан здоров`я ОСОБА_9 .

При визначенні розміру застави ОСОБА_9 у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, судом враховано вимоги п.2 ч.5 ст.182 КПК України та зазначено, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04.08.2021 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, домашній арешт або особисте зобов`язання.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , судом не взято до уваги вимоги КПК України та не враховано, що після вчинення злочину обвинувачений визнав себе винним, щиро покаявся, активно сприяє розкриттю злочину, за час перебування вдома під домашнім арештом виконував усі обов`язки покладені на нього при дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не вчиняв жодних дій, які зазначені в ст.177 КПК України, від досудового та судового слідства не ухилявся, тиск на свідків, потерпілу та експерта не чинив, являвся за кожним викликом до слідчого, прокурора, під час досудового слідства, окрім 17.06.2021 та 21.07.2021 у судове засідання через поважні причини, а саме, хворобу, на що у суді була надана виписка із медичної карти амбулаторного хворого, згідно якої, він перебував на стаціонарному лікуванні з 21.07.2021 по 28.07.2021 через відкриту рану черевної порожнини, у зв`язку з проникаючим ножовим пораненням черевної порожнини, з ішемічною хворобою серця, астерозом вінцевих судин, цукровим діабетом другого типу.

Зазначає, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, є інвалідом ІІ групи, учасником бойових дій, наміру ухиляється від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність не має, зобов`язується являтися до суду за першим викликом.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою, зокрема, на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Згідно ст.29 Конституції України та ст.ст.176-178 КПК України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Так, відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність застосування такого запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Крім того, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку колегії суддів, дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 судом першої інстанції були дотримані повністю.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час Черкаським районним судом Черкаської області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

28.07.2021 від прокурора надійшло клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивовано наявністю ризиків, які дають підстави стороні обвинувачення вважати, що останній може переховуватись від суду і змінити місце проживання, оскільки офіційно не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований у м.Черкаси, проте фактично проживає у с.Тубільці Черкаського району Черкаської області, а також обвинувачений має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілу і свідків, які проживають у с.Тубільці Черкаського району Черкаської області. Крім того, так як між обвинуваченим та потерпілою існує тривалий конфлікт, ОСОБА_9 може знову вчинити відносно неї злочин. У зв`язку з чим, вважав, що запобігання зазначеним ризикам неможливо уникнути шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на час постановлення оскаржуваної ухвали відносно останнього не діяла жодна міра запобіжного заходу та те, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, проти статевої свободи рідної доньки, яка є інвалідом ІІ групи, враховуючи підвищену суспільну небезпечність діяння, суд вважав, що у даній справі, з урахуванням презумції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відсутність відступу від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_9 не з`являвся до суду на підготовче судове засідання 17.06.2021 та 21.07.2021, не повідомляючи причин своєї неявки. Тоді як із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5749 вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 21.07.2021, а тому твердження стороно захисту про відсутність ОСОБА_9 в судових засіданнях через поважні причини є безпідставними.

Також колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням зазначених у оскаржуваному рішенні ознак, суд вважав їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт або порука є недоцільними у даній справі, оскільки обвинувачений та потерпіла проживають в одному будинку, у зв`язку з чим виникає ризик вчинення ОСОБА_9 повторного злочину щодо потерпілої. Передача на поруки також є неможлива, оскільки обвинувачений є непрацюючим.

При обранні міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , суд належним чином зважив на думку потерпілої особи, яка зазнала страждань внаслідок злочинних дій і може перебувати у небезпеці, якщо обвинувачений буде знаходитися на волі.

При цьому, місцевим судом враховано і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 .

Отже, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на думку колегії суду такий запобіжний захід як тримання під вартою є обґрунтованим та доведеним.

Крім цього, районним судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, обґрунтовано визначив останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі у розмірі 90800 грн., в разі внесення якої обвинуваченого буде звільнено з-під варти, а також на думку колегії суддів, внесення застави в цій сумі може гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Неприйнятними є доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 даного запобіжного заходу не враховано його позитивні харектеризуючі дані та стан здоров`я, оскільки із оскаржуваної ухвали вбачається, що зазначені доводи було безпосередньо оцінено місцевим судом, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім цього, районним судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст. 183 КПК України, обґрунтовано визначив останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 90800 грн., в разі внесення якої обвинуваченого буде звільнено з-під варти, а також на думку колегії суддів, внесення застави в цій сумі може гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 331, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2021 року, якою щодо ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 03.10.2021, включно, з визначенням розміру застави та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді