УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001289 від 24.10.2021 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, м. Стрий, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що 24 жовтня 2021 року ОСОБА_8 керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «DODGE CHARGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлу пору доби та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Перемоги в с. Струмок, Білгород-Дністровського району Одеської області, зі сторони с. Нерушай в сторону с. Спаське, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів, в кожному напрямку, з невстановленою швидкістю.

На зазначеній ділянці проїзної частини організовано двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5, на загальних ділянках, та суцільною 1.1, при під`їзді до пішоходного переходу, «Правила дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), далі Правил.

В цей же день, близько о 15 год. 00 хв., наближаючись до будинку № 90 вул. Перемоги, ОСОБА_8 , обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на її зміну, чим порушив вимоги п. 1.5, п/п «б» п. 2.3. «Правил дорожнього руху» України, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Під час руху по проїзній частині вул. Перемоги наближаючись до будинку № 90, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для свого подальшого руху велосипедиста ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку та почав змінювати траєкторію свого руху, а саме перетинати вул. Премоги з права на ліво. Маючи технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста, водій ОСОБА_8 діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобіля, проявляючи злочинну самовпевненість продовжив рух у зазначеному режимі, та не дотримуючись безпечної дистанції під час руху та грубо ігноруючи вимоги дорожньої розмітки, перетнув суцільну лінію 1.1, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті з метою виконання маневру обгону велосипедиста, що рухався попереду в попутному напрямку в результаті чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузову керованого ним автомобіля марки «DODGE CHARGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на велосипедиста ОСОБА_10 , у порушення вимог п.п. 12.3., 12.4., 13.1, п/п «в» п. 14.6., 34.1. вказаних Правил, якими передбачено:

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

п. 14.6. «Обгін заборонено:

п/п в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом».

п. 34.1. «Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події смертельно травмовано велосипедиста ОСОБА_10 .

Таким чином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сукупності допустив порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 12.3., 12.4., 13.1, п/п «в» п. 14.6., 34.1. «Правил дорожнього руху» України та у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину); п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, в цілях недопущення подальшого зникнення та переховування від органів досудового розслідування та суду, п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, тяжкості покарання, яке загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що на даний час доведено, що встановлені обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є тим, який відповідає обставинам вчиненого злочину та особі підозрюваного ОСОБА_8 , і має бути застосований до нього.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.

Представник потерпілої в судовому засіданні підтримав клопотання сторони обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу. Також, на запитання слідчого судді потерпіла повідомила, що ні матеріальної допомоги, ні вибачення, не отримувала від підозрюваного, та не бажає отримувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити, зазначивши, що клопотання необґрунтоване, прокурор не навів ризики, які б обґрунтовували необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, 25.10.2021 року сторона обвинувачення звернулась з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено, після чого, стороною обвинувачення у той же день було подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, в клопотанні не були наведені підстави, ризики, які б вказували на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, дружину, дитину, є інвалідом ІІ групи.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що підозрюваний не має наміру ухилятися, після скоєння ДТП залишився на місці, викликав швидку допомогу, родичі підозрюваного надали допомогу потерпілій. Крім того, зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, що підтверджується договором оренди.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, з підозрою погодився, просив врахувати те, що має на утриманні дружину та дитину.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 25.10.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.10.2021 року, протоколом обшуку від 24.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.10.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі дитини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_8 ймовірно вчинив, порушуючи Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі дитини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті дитини, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та потерпілої, тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що потерпіла в судовому засіданні повідомила про те, що родичі підозрюваного дзвонили її матері та здійснювали тиск на неї, що також підтверджує існування вищевказаного ризику.

В частині існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що як вбачається з долучених до матеріалів клопотання протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , підозрюваний ОСОБА_8 після дорожньо-транспортної пригоди вийшов з автомобіля та змінив номерні знаки, що вказує на те, що останній може здійснити дії, направлені на перешкоджання органу досудового розслідуванні у здійсненні повного та об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у клопотанні необґрунтований та не підтверджений жодними доказами. Крім того, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та на даний час не притягується.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що останній одружений, має на утриманні дитину, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкі наслідки, спричинені кримінальним правопорушенням, встановлених ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатньо для доведення того, що ОСОБА_8 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до загибелі людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001289 від 24.10.2021 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 55 (п`ятдесят п`ять) дні, до 25.12.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1