УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000286, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000286, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 23.03.2020 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

22.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

14.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313,

ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва

від 11.08.2021 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 22.09.2021 включно.

14.09.2021 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

14.09.2021 прокурором у кримінальному провадженні надано слідчому доручення повідомити сторону захисту та потерпілому про завершення досудового розслідування та здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження.

Крім того, в обгрунтування свого клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що на даний час продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 спливає 22.09.2021 року, а направлення обвинувального акту до суду без проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження матиме наслідком визнання всіх доказів недопустимими.

Таким чином, необхідний час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження всіх підозрюваних, захисників.

Оскільки строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом спливає 22.09.2021 року, а для проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороною захисту потрібен додатковий час, прокурор просить суд продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом на 60 днів, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, водночас прокурор зазначив, що йому відомо про проведення у підозрюваного оперативного втручання, а тому він не заперечує проти домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження його підзахисному строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на формальність, відсутність та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, аргументуючи це тим, що підозрюваному 30.08.2021 провели оперативне втручання і тепер йому систематично необхідно відвідувати лікарів.
Також в судовому засіданні ним заявлено клопотання про долучення до матеріалів клопотання виписного епікризу №2145 із медичної стаціонарної картки хворого, яке судом було задоволено.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього домашній арешт в нічний час доби для наявності можливості відвідувати лікарів.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення вищенаведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України свідчить про те, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити чи є підозра обґрунтованою.

Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 23.03.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України.

22.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

14.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313,

ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва

від 11.08.2021 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 22.09.2021 включно.

14.09.2021 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

14.09.2021 прокурором у кримінальному провадженні надано слідчому доручення повідомити сторону захисту та потерпілому про завершення досудового розслідування та здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя відзначає, що на день розгляду клопотання обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими прокурором до клопотання.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2021.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , той факт, що ОСОБА_5 було проведено оперативне втручання і його стан здоров`я потребує систематичного відвідування лікарів, а також беручи до уваги ту обставину, що прокурор у зв`язку з вищезазначеним не заперечує проти застосування до підозрюваного домашнього арешту в нічний час доби, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та вважає за доцільне на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби (з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби).

При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, відсутність судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Поряд з цим, аналізуючи зазначені прокурором ризики, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, усвідомлюючи міру можливого покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки в рамках кримінального провадження після відкриття матеріалів необхідний час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження всіх підозрюваних, захисників, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшилися та продовжують існувати.

У справі «Манчіні проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можливо зробити висновок про те, що домашній арешт в певний період доби цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, а також те, що органом досудового розслідування доведено причетність ОСОБА_5 до подій інкримінованих правопорушень та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який нещодавно переніс оперативне втручання в результаті якого необхідне відвідування лікаря, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та вважає за доцільне на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби (з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби), з покладенням визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 КПК України.

В свою чергу, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що 14.09.2021 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, враховуючи їх великий обсяг, а тому строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід встановити строком до 60 діб, тобто до 19.11.2021 включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000286, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби строком на 60 днів, тобто до 19.11.2021 включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді чи суду за їх першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1