Справа №: 398/5/21
провадження №: 1-кп/398/208/21
ВИРОК
Іменем України

"19" серпня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року за №80001468, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

2 грудня 2020 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував по вулиці Пожарського поряд з магазином «Магазин-кафетерій», який розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Мартованівка, вул. Пожарського 2. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_5 помітив поряд з магазином «Магазин-кафетерій» ОСОБА_6 , яка в руках тримала мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон для здійснення дзвінка, який не мав наміру здійснювати, на що остання погодилась та, будучи введена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 , передала йому в руки свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 3/32 GB» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №1028 від 10.12.2020 року складає 2881 гривень 67 копійок. Отримавши вказаний мобільний телефон, не маючи наміру телефонувати та повернути його потерпілій, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів та документів щодо речових доказів. Суд переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, і також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати зазначені обставини в апеляційному порядку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Зокрема обвинувачений пояснив, що 2 грудня 2020 у вечірній час, вже смеркалося, у с. Марто Іванівка з другом гуляв біля магазину, знайшов собаку і потім зустрів її господарку, у якої попросив телефон подзвонити, однак, не маючи наміру його повертати втік, криків потерпілої не чув. Телефон віддав поліції під час досудового розслідування. Обвинувачений запевнив суд у своєму щирому каятті.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, непрацевлаштований, неодружений, дітей немає, має нейтральну характеристику житлово-експлуатаційної організації за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 , повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ч.1, п.3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України є покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Також суд враховує, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два ) роки. Вирок набрав законної сили 22 квітня 2021 року.

Також суд враховує, що 17 березня 2021 року ОСОБА_5 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому за цієї статтею покарання у виді трьох років позбавлення волі. У даному вироку також зазначено, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання невідбутої частини менш суворого покарання призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 року більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі, зарахувавши у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів частково відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 року у виді 44 годин громадських робіт, що становить 6 днів позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два ) роки. Вирок набрав законної сили 19 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, остаточне покарання за цим вироком має бути призначено відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, що призначене за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 17 березня 2021 року і вироком Петрівського районного суду від 19 лютого 2021 року, менш суворого, що призначено за цим вироком.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, і висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст.75 КК України.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_5 мають бути покладені обов`язки, передбачені ч.1, п.3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Застосовуючи ст. 75, 76 КК України суд враховує позицією Верховного Суду у постанові від 23.09.2019 року у справі № 199/1496/17, провадження № 51-2631 кмо19. Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта і проведення експертизи згідно ч.2 ст. 124 КПК України мають бути стягнені з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно норм ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, що призначене за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 березня 2021 року і вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року, менш суворого, що призначено за цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів Державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта і проведення експертизи у сумі 653,80 грн.

Речовий доказ коробку мобільного телефону марки Redmi Onyx Black 3/32, яка була передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1