Кримінальне провадження № 566/607/20
№ провадження 1-кп/566/28/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 08 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аршичин Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 08 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 08 квітня 2020 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , після прибуття наряду СРПП Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області в складі: начальника СРПП № 4 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 та поліцейського СРПП № 1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , які отримали повідомлення про вчинення ним домашнього насильства щодо ОСОБА_9 , відразу безпричинно почав поводити себе агресивно, шляхом висловлювання у їх адресу образливих слів із вживанням ненормативної лексики, погрози заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та намагався зірвати службову боді-камеру з його форменної куртки. Після цього, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що він є працівником поліції, оскільки був у форменному одязі, та схопивши його за комір форменної куртки, наніс йому удар в шию зліва, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садна на шиї зліва, які згідно висновку експерта № 34 від 09.04.2020 року належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 р.).
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , взяв в руку частину бетонного блока та, тримаючи його в руках, розпочав рух в напрямку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували при виконанні службових обов`язків, висловлюючи при цьому погрози заподіяти тілесні ушкодження. Працівники поліції голосом попередили ОСОБА_4 про можливість застосування до нього зброї згідно ст. 46 Закону України «Про національну поліцію», однак той на попередження не відреагував та з метою умисного заподіяння тілесного ушкодження працівнику поліції кинув частину бетонного блоку в сторону ОСОБА_6 , але не влучив і блок потрапив в кузов службового автомобіля марки «Тоуоtа Рrius», державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), чим спричинив механічні ушкодження транспортного засобу.
У зв`язку з неправомірними діями, які становили загрозу життю та здоров`ю працівників поліції, з метою припинення зазначених протиправних дій ОСОБА_4 , та забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 45 та ст.44 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 36 Кримінального кодексу України, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_4 про намір застосовувати відносно нього фізичну силу та спеціальні засоби з метою припинення протиправних дій і його затримання, однак він з місця події зник (втік).
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Крім того, 08 квітня 2020 року працівники сектору реагування патрульної поліції Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 після проведення цільового інструктажу, о 08 годині заступили на чергування по охороні публічної безпеки, порядку та нагляду за дорожнім рухом на території обслуговування Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області. Того ж дня, о 20 годині 47 хвилин, на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_2 про те, що за місцем проживання її співмешканець ОСОБА_4 вчиняє домашнє насильство. В подальшому, приблизно о 21 годині 30 хвилин, працівники СРПП ОСОБА_8 та ОСОБА_6 службовим автомобілем марки «Тоуоtа Рrius», державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), для з`ясування обставин події прибули на виклик ОСОБА_9 до господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 у форменному одязі, із знаками розпізнання та нагрудними спеціальними жетонами. До них з воріт вказаного господарства відразу вийшов ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, мали намір поспілкуватись із заявницею ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , однак, він став ображати їх нецензурними словами та брутальною лайкою, безпричинно почав поводити себе агресивно та зухвало, ігноруючи законні вимоги останніх щодо припинення протиправної поведінки.
У той же час, ігноруючи неодноразові вимоги правоохоронців, які були у форменному одязі поліцейського, діючи у відповідності до вимог пунктів 2, 3, 9 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року (зі змінами, внесеними згідно із законами від 19 червня 2018 року), згідно яких виявляють причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживають у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживають заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняють виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення і доставляють у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, звернулися до ОСОБА_4 з вимогою припинити зухвалу поведінку, однак він, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , виконують свої службові обов`язки, та умисно з метою невиконання законних вимог останніх, вчинив активну дію - опір працівнику правоохоронного органу, а саме: наблизився до ОСОБА_6 , та схопивши його за комір форменної куртки, наніс йому удар в шию зліва, внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садна на шиї зліва, які згідно висновку експерта № 34 від 09.04.2020 року належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року), вчинивши опір представнику правоохоронного органу ОСОБА_6 під час виконання ним покладених на нього службових обов`язків з охорони громадського порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
25 січня 2022 року між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в смт. Млинів Рівненської області, укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до Млинівського районного суду Рівненської області 25 січня 2022 року.
Згідно укладеної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, сторонами погоджена кваліфікація інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_6 від 24.01.2022 року, поданої прокурору, останній надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_4 на виконання укладеної угоди у судовому засіданні беззастережно і у повному обсязі визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, щиро розкаявся.
Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 в порядку ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладення обов`язків на ОСОБА_4 , передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 своїм підписом засвідчив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України, а також що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання, процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, повідомив, що ГУНП в Рівненській області не має претензій до обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав згоду ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, не заперечив проти її затвердження судом, вказав, що ОСОБА_6 примирився з обвинуваченим, просив поданий цивільний позов залишити без розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, в повному обсязі, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, обставин кримінального провадження не оспорює. Підтвердив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання, вказав, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, умови угоди не суперечать його інтересам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, вимогам законодавства, просив її затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Зазначив, що обвинувачений відшкодував ГУНП в Рівненській області шкоду в розмірі 6951,01 грн., про що подав квитанцію № 101 від 25.01.2022 р., просив призначити обвинуваченому мінімальний іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, суд визнає доведеним таке обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам чинного законодавства. Угода містить усі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушенння, узгоджене покарання, згоду обвинуваченого на його призначення та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості від 25.01.2022 р., укладеної між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
При цьому суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, а також відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
04.06.2020 року до суду надійшов цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
19.01.2022 року потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив суд цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Враховуючи заяву потерпілого, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду.
Крім того, разом із обвинувальним актом, до суду надійшла позовна заява Головного управління Національної поліції в Рівненській області до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6951,01 грн.
Разом з тим, відповідно до квитанції № 101 від 25.01.2022 р. обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував ГУНП в Рівненській області шкоду в розмірі 6951,01 грн., а тому в цій частині провадження підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи в розмірі 2451,75 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави, згідно довідки про витрати (а.к.п. 96).
Керуючись ст.ст. 373 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2022 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 345 КК України позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць, звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.
Закрити провадження за позовною заявою Головного управління Національної поліції в Рівненській області до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6951,01 грн., за відсутністю предмету спору.
Речові докази:
1) три шматки піноблоку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1- знищити;
2) оптичний диск, на якому містяться відеофайли із записом події біля господарства ОСОБА_4 в с. Аршичин Млинівського району 08.04.2020 року, під час якої останній завдав тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_6 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000127 залишити при матеріалах даного кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 23.01.2019 року, орган, що видав № 5622, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави на фінансування Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової експертизи в розмірі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 75 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Суддя ОСОБА_1