Справа № 132/2972/21
Ухвала
Іменем України

17.09.2021 м. Калинівка

Слідча суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Калинівського районного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке вилучене під час особистого обшуку 14.09.2021 в рамках кримінального провадження № 0000283 внесеного до ЄРДР 14.09.2021 за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Клопотання надійшло 15.09.2021.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 14.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує.
Володілець вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла наступного висновку.
Як убачається із змісту клопотання старшого слідчого, що 14.09.2021 на підставі повідомлення про перебування неподалік прохідної ТОВ Калинівський Експериментальний завод деревообробних матеріалів, розташованої по вул. Промислова, 50 м. Калинівка Вінницької області, підозрілої особи, виїздом на місце події слідчо-оперативної групи та проведенням першочергових заходів було встановлено, що ОСОБА_5 поблизу ТОВ Калинівський ЕЗДМ переносив поліетиленовий пакет, в якому знаходилися предмети зовні схожі на патрони.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України 14.09.2021 внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України 14.09.2021 об 11:05 год було затримано ОСОБА_5 , під час особистого обшуку якого було виявлено і вилучено поліетиленовий мішок, в якому знаходилися 40 предметів зовні схожих на патрони, які було упаковано до спеціального пакету НПУ №7264285, про що складений відповідний протокол.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вилучене майно під час особистого обшуку є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України слідчий просить клопотання задовольнити.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Відповідно до протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.09.2021, старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 40, 104, 131, 132, 207-211, 213 КПК України було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та в подальшому на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ст.ст. 167, 168, ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності двох понятих слідчий здійснив обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого було виявлено і вилучено з поліетиленового пакету жовтого кольору, у якому знаходився поліетиленовий мішок, зав`язаний стрічкою із вмістом предметів схожих на патрони у кількості 40 шт. які було упаковано у спецпакет НПУ №7264285.
Постановою слідчого від 14.09.2021 вилучені 40 предметів зовні схожих на патрони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000283 та передані на зберігання в кімнату зберігання зброї УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області.
Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Слідча суддя вважає, що вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 затриманого в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України, а саме 40 шт. предметів, зовні схожих на патрони, які поміщено до спецпакету НПУ №7264285, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого від 14.09.2021 правомірно визнане речовими доказами, а тому необхідно накласти арешт на це майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в рамках кримінального провадження № 0000283, внесеного до ЄРДР 14.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, 40 предметів зовні схожих на патрони, поміщених до спецпакету НПУ №7264285 та переданих на зберігання в кімнату зберігання зброї УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області.
Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідча суддя ОСОБА_1