Провадження №1-кп/523/853/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000396 від 25.08.2020р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, одруженого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

Встановив:

5.08.2020 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання у дворі будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_5 , діючи навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс останньому декілька ударів кулаком в область голови та один удар колючоріжучим предметом в область гребня правої здухвинної області, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2170 від 28.09.2020 року тілесні пошкодження у вигляді гранулюючої колото-різаної рани області гребня правої здухвинної області, що викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів, що за критеріями п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, пояснивши, що 5 серпня 2020 року у його сина був День народження, разом зі своєю дружиною та братом він вийшов на вулицю випити кофе, повертаючись додому, проходили повз того місця, де відпочивали ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які розпивали спиртні напої. Вони почали їх зазивати, але він пішов до парадної будинку, де знаходився чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , став розмовляти з ним, коли до них підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . ОСОБА_5 став погано висловлюватися на адресу його дружини, на що він зробив йому зауваження, але ОСОБА_5 не реагував, після чого він взяв його за комір з метою «струсити», в цей момент в його голову полетіла пляшка та ОСОБА_5 наніс йому удар в обличчя, внаслідок чого він отримав травму щелепи. Після конфлікту він одразу пішов додому, з його обличчя текла кров, дружина викликала «швидку», йому надали медичну допомогу, направили на проведення судово-медичної експертизи. Через п`ять днів написав заяву в поліцію, так як ОСОБА_5 та його друзі вели себе некоректно, фінансово не збиралися йому допомагати, незважаючи на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він залишився на деякий час без роботи.

Вину в інкримінованому йому проступку не визнає, заявивши, що не скоював даного діяння, тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не спричиняв. Вважає медичну довідку відносно ОСОБА_5 не дійсною, справу сфабрикованою, покази свідків неправдивими, пояснюючи тим, що потерпілий та свідки разом мешкають, вступили у змову проти нього, тому просив суд не приймати до уваги їх покази та висновок судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 .

Незважаючи на не визнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілого, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 5 серпня минулого року у вечірній час він разом з сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_10 відпочивали у дворі будинку АДРЕСА_2 , зустріли ОСОБА_6 , який також мешкає в їхньому будинку. В процесі спілкування ОСОБА_6 чомусь вирішив, що він ображає його дружину, несподівано ОСОБА_6 став наносити йому удари в голову кулаками. Він сидів навприсядки, не очікуючи такої поведінки, впав на землю, потім встав, надавав ОСОБА_6 пару ляпасів, відштовхнувши від себе. Потім звернув увагу, що у нього болить бік, чим був вчинений поріз сказати не можете, так як не бачив, але у ОСОБА_6 в руках була скляна пляшка, він пив пиво, було розбите скло. Після конфлікту всі розійшлися по домівкам, ОСОБА_6 забрала дружина, він пішов до ОСОБА_11 , де йому обробили рану, там він залишився до ранку. Потім звернувся до лікарні.

В спростування показів ОСОБА_6 щодо його неправомірної поведінки, ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_6 перебув у стані алкогольного сп`яніння, у його сина був день народження, він не пам`ятає всіх обставин, які відповідають дійсності, взагалі ОСОБА_6 хворіє, у нього бувають напади, він падає, втрачає свідомість.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що 5.08.2020 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходилися у дворі будинку АДРЕСА_2 , сиділи біля парадної на лавочці, ОСОБА_5 присів на карточки проти них, відпочивали. В процесі розмови ОСОБА_6 чомусь вирішив, що ОСОБА_5 зачепив гідність його дружини, накинувся на нього з кулаками, вдарив 5-6 разів по голові, від чого ОСОБА_5 впав, потім підвівся відштовхнув від себе ОСОБА_6 . В руках у ОСОБА_6 в той момент була скляна пляшка з-під пива «Балтика 7», потім побачила, що у ОСОБА_5 з боку текла кров, він кричав, що йому боляче. Її чоловік забрав пляшку з рук ОСОБА_6 та викинув, ОСОБА_6 пішов до парадної, а вони з чоловіком відвели ОСОБА_5 до себе додому, обробили рану, у них він і залишився ночувати, більше ніде не був, потім ОСОБА_5 звернувся до лікарні, так як рана стала гноїтися .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 додатково вказала, що поряд з ними більше нікого не було, ОСОБА_5 інші особи тілесні ушкодження не наносили, ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння, у його сина був День народження, він перший сам накинувся на ОСОБА_5 , і той вимушений був захищатися.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що на початку серпня 2020 року у вечірній час він вийшов увечері на вулицю відпочити. Разом з ним була його дружина ОСОБА_7 , сусід ОСОБА_5 , потім прийшов ОСОБА_6 , який також живе в їхньому будинку АДРЕСА_2 , вони знаходилися на лавочці, ОСОБА_5 сидів навприсядки навпроти них. ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння, тримав в руці скляну пляшку, почав пред`являти ОСОБА_5 якісь претензії, одразу став бити його по голові зверху вниз, пляшка вислизнула з його рук, розбилася, між ними сталася бійка. ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_6 від себе, він розтягнув їх та всі розійшлися по домівках. У ОСОБА_5 був пробитий бік, у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не було, з дружиною вони залишили ОСОБА_5 у себе вдома, допомогли обробити рану. Може охарактеризувати обвинуваченого як адекватну людину, водночас зазначаючи, що ОСОБА_6 хворіє, у нього бувають напади, свідком якого він був.

- Висновком судовомедичної експертизи за №2170 від 28.09.2020 року відповідно якого у потерпілого ОСОБА_5 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді гранулюючої колото-різаної рани області гребня правої здухвинної області, яке могло утворитися від одноразової дії колючо-ріжучого предмету, утворення зазначеного тілесного ушкодження, виходячи з його характеру, в результаті падіння на площину з вертикального або близького до такого положення, виключається; травматична сила була спрямована безпосередньо в місце ушкодження та виходячи з його локалізації ОСОБА_5 міг бути звернений як передньою так і правою бічною поверхнею тулуба по відношенню до напрямку травмуючого предмету, що викликало розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів, що за критеріями п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що його вина не доказана.
Пояснення обвинуваченого суперечать чітким, детальним та послідовним поясненням потерпілого ОСОБА_5 , який прямо вказав на обвинуваченого, як на чоловіка, який був ініціатором конфлікту, наносив йому удари; свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які підтвердили обставини скоєного кримінального проступку та покази яких не мають розбіжностей.
В правдивості свідчень потерпілого, свідків, достовірності висновку судово-медичної експертизи у суду не виникає сумнівів.
Версія та твердження обвинуваченого ОСОБА_6 є непереконливими та не знайшли свого підтвердження під час судового провадження, і розцінюються судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та покарання, передбаченого санкцією статті.
Висновок судово-медичної експертизи, покази потерпілого, свідків, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному проступку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним кримінального проступку, суспільну небезпечність скоєного діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він є особою раніше не судимою, посередньо характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки, а саме родину, те, що він працює, хоча неофіційно, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України та обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися. За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд, з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України, оцінюючи обставини скоєного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину не визнав, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, враховуючи стан його здоров`я, ставлення до скоєного діяння, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги думку прокурора, потерпілого щодо міри покарання стосовно обвинуваченого, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженого.

Матеріали кримінального провадження за №0000396 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2020 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1