Дата документу Справа № 314/3884/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3884/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1587/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,
обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська УВП № 11»

розглянула 6 жовтня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують і на теперішній час. В обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 скоїв злочини середньої тяжкості проти власності, санкція за які передбачає позбавлення волі строком до п`яти років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, ОСОБА_7 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що в подальшому може призвести до вчинення ним нових злочинів, не має фактичного місця проживання. Також, у Вільнянському районному суді Запорізької області на розгляді знаходяться обвинувальні акти стосовно ОСОБА_7 за вчинення умисних, корисливих злочинів, які на даний момент не розглянуті. Враховуючи також те, що обвинувачений ОСОБА_7 до взяття під варту офіційно працевлаштований не був, постійного заробітку не мав. За місцем мешкання характеризується негативно, що в подальшому може призвести до вчинення ним й надалі кримінальних правопорушень, та через покарання, яке загрожує за вчинення зазначених злочинів, існує можливість переховування останнього від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком до 18 вересня 2021 року. Приймаючи таке рішення, суд врахував дані про особу обвинуваченого та наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що зі слів прокурора він не працевлаштований, проте він до теперішнього часу має дві пропозиції працевлаштування. Вказує, що висновки прокурора щодо негативної характеристики за місцем мешкання та порушення ОСОБА_7 умов домашнього арешту документально не доведено. Тому, на думку апелянта, зазначені у клопотанні ризики є необґрунтовані. Просить скасувати ухвалу суду, ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу.

В судове засідання апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлена про час і дату судового засідання не з`явилася, тому зі згоди обвинуваченого про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності адвоката, колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю адвоката, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України та відповідає ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо обґрунтував своє рішення.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентований порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, який існував на час обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Між тим вірно враховано кількість епізодів злочинної діяльності, їх вчинення у період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком суду, відсутність місця роботи чи зайняттясуспільно-корисною працею, наявність неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів, що вочевидь свідчить про усталеність протиправної поведінки та підтверджує доведеність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, наявність встановленого ризику у межах даного кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

При цьому, зважаючи на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілих від кримінального правопорушення привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

За умов сукупності обставин щодо наявності ризику, який не зменшився та продовжує існувати, відомостей стосовно особи обвинуваченого, обранняОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, як того просив обвинувачений, на думку колегії суддів, є невиправданим.

На думку судової колегія, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та відсутність процесуальної необхідності застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Між тим, як встановлено ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Так, ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою судом постановлено 22 червня 2021 року, і саме з цієї дати обчислюється строк її дії. Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто, з 22 червня 202 року по 20 серпня 2021 року включно, натомість суд визначив кінцевим строком дії ухвали 18 вересня 2021 року, що є помилковим.
Отже, місцевий суд, при визначенні строку дії оскаржуваної ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не дотримався, зазначених вище вимог закону та визначив строк тримання під вартою понад шістдесят днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали, що не відповідає положенням ст. 197 КПК України.
Беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України та неврегульованість питань щодо зміни ухвали слідчого судді, застосовуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, судова колегія вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 18 вересня 2021 р. змінити, визначивши кінцевим строком тримання ОСОБА_7 під вартою за даним судовим рішенням суду першої інстанції до 20 серпня 2021 р. включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4