ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2709/21 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2624/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року.

Початок строку 01.08.2019 року, кінець строку 08.04.2022 року.

До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_9 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_10 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 прибувши до ДУ «Темнівська виправна колонія №100» не відразу почав працювати, а працював в період з травня 2020 року по січень 2021 року, крім того ОСОБА_7 неодноразово був засуджений за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став, неодноразово був звільнений умовно-достроково, однак така пом`якшувальна міра не дала позитивних результатів і ОСОБА_7 продовжував вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до останнього звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки по прибуттю до колонії він був працевлаштований, стягнень та зауважень не має, приймав участь у диференційованому виховному впливі «Навики кухара», приймав участь у виховних заходах, режим тримання не порушував, має охайний вигляд та соціальні зв`язки. Окрім цього вину у скоєному злочині визнав повністю, співпрацював зі слідством, відшкодував матеріальні збитки.

Також вказує, що районним судом не уважно досліджено матеріали його особової справи та безпідставно в ухвалі зазначено інше прізвище, а саме ОСОБА_11 та вказано, що адміністрація установи не дійшла висновку щодо його виправлення, хоча з поданням до суду звернулась саме адміністрація колонії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року.

Початок строку відбування покарання 01.08.2019 року, кінець строку 08.04.2022 року.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» від 07.04.2021, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.08.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 21.02.2020 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався тричі. Працевлаштований кухонним робітником до господарчої обслуги установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в організації та проведенні виховних заходів в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться позитивно, за результатами участі у програмі отримав професію кухаря. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом телефонних розмов, листування, отримує посилки. Питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 25.03.2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 09.09.2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стала на шлях виправлення. У скоєному злочині провину визнав повністю. Позов на загальну суму 1523, 70 грн. засуджений з власної ініціативи достроково відшкодував у повному обсязі.
Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, до нього застосовувались покарання у виді обмеження та позбавлення волі, окрім цього засуджений двічі звільнявся умовно достроково.

Отже доводи засудженого ОСОБА_7 про повне визнання вини у скоєному злочині, співпрацю зі слідством та добровільне, повне відшкодування матеріальних збитків, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення засудженого, враховуючи те, що він раніше засуджувався за злочини проти власності, звільнявся від відбування призначеного покарання умовно-достроково, але знову вчинив умисні корисливі злочини, за які був засуджений в 2016 році, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим таке звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання не буде ефективним та є передчасним.
Посилання засудженого на зазначення в ухвалі суду прізвища « ОСОБА_11 », що свідчить про не уважне дослідження судом матеріалів його особової справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказівка іншого прізвище є технічної помилкою, що може бути усунуто шляхом ухвалення рішення щодо виправлення помилки відповідно до ст. 379 КПК України.

Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних і переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: