ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000008 від 08.02.2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круглик, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, маючого на своєму утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, освіта вища, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2021 року.

Цим вироком, ОСОБА_7 , - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ЄУНСС №724/850/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Провадження №11-кп/822/419/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст. 128 КК України

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_7 зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 40499,38 (сорок тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 38 коп.), моральної шкоди в сумі 20000 (двадцять тисяч гривень).

В решті частині цивільного позову відмовлено.

Доводи апеляційних вимог сторони захисту.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , в своїй апеляційній скарзі з вказаним вироком суду не погоджується в частині не задоволення в повному цивільного позову, а саме щодо відмови в задоволенні позовних вимог потерпілого на правову допомогу.

Зазначає, що в договорі про надання правової допомоги від 03.03.2021 року в п.3 вказано, що оплату за правничу допомогу Клієнт здійснює по частинах на вимогу і у розмірах визначених Адвокатом, а тому твердження суду щодо того, що договір не містить в собі порядку визначення розміру гонорару, є безпідставними.

Також, судом першої інстанції вказано, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення потерпілим витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не надано розрахунку вартості наданих послуг з детальним описом виконаних робіт, чи акту надання послуг, а також жодного документу, який підтверджує їх перерахування на користь особи, яка надавала правничу допомогу, це також не відповідає дійсності. Так як, до цивільного позову було додано: Акт надання послуг до договору правової допомоги від 25.05.2021 р.; Розрахунок вартості надання послуг від 25.05.2021 р. (квитанція про оплату №21)..

За таких обставин, вважає, що понесені витрати потерпілим на правову допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

07 лютого 2021 року ОСОБА_7 знаходився біля магазину ФОП « ОСОБА_11 », який розміщений на АДРЕСА_2 , де сидячи за столом вживав алкогольні напої та разом із односельчанами грав в карти, а біля нього в безпосередній близькості стояв потерпілий ОСОБА_9 , який спостерігав за грою.

Приблизно о 16 год. 07 лютого 2021 р., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по закінченню гри в карти встаючи із-за столу проявив злочинну недбалість та не передбачивши можливості настання від вчинених ним дій суспільно-небезпечних наслідків, хоча міг та повинен був їх передбачити, відштовхнув в сторону ОСОБА_9 , який перечепившись за огороджу не втримався на ногах впав на землю при цьому отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому міжвертлюгового відділу лівої стегнової кістки, яке, згідно висновку експерта №36екс-Н від 12.03.2021 р., відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_8 наддали суду письмове клопотання в якому просили задовольнити їх апеляційні вимоги з підстав зазначених в скарзі, змінити вирок суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача витрати на правову допомогу. Розгляд справи провести в їх відсутність, т.я. вони повністю підтримують апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог потерпілого та залишити вирок районного суду без змін.

Прокурор, в судовому засіданні апеляційної інстанції вважав за потрібне задовольнити апеляційну скаргу позивача, змінити вирок суду в цій частині та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу.

Мотиви суду при прийнятті рішення.

Встановивши суть вироку та з`ясувавши вимоги апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 , вислухавши думку учасників судового засідання щодо заявлених апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а також виду і розміру призначеного йому покарання не оскаржується, то відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє вирок суду в цій частині.

Так, згідно з положенням ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, і цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову, суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Дані вимоги закону при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 в частині стягнення та визначення розміру моральної шкоди завданої останньому в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , судом першої інстанції дотримано й потерпілим та його представником не оскаржуються.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги потерпілого та його представника в частині безпідставної відмови судом в частині відшкодування витрат на правову допомогу, які відносяться до процесуальних витрат.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у випадку вирішення питання щодо процесуальних витрат, суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Положеннями ч.1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат, відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 цього Кодексу, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Цих вимог закону під час вирішення питання про процесуальні витрати потерпілого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не дотримано.

Так, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Згідно з п.4 ч.1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року в справі №753/10028/18 (провадження №51-121км20) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_8 , 03.03.2021 року було укладено договір про надання останнім правової допомоги, а в подальшому укладались додаткові угоди.

Адвокат ОСОБА_8 здійснював представництво інтересів потерпілого ОСОБА_9 , зокрема шляхом надання правничої консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, виїзд на слідчу процесуальну дію (допит) та складання позовної заяви, а також супровід розгляду обвинувального акту внесеного до ЄРДР за №0000008 від 08.02.2021 року щодо ОСОБА_7 ..

Відповідно до акту надання послуг від 25.05.2021 р. до договору про надання правової допомоги від 03.03.2021 р. між потерпілим ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_8 , витрати за надання правничої консультації щодо характеру спірних правовідносин склали 1800 грн.; за вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 2700 грн.; за виїзд на слідчу процесуальну дію (допит) 3600 грн.; складання позовної заяви 7200 грн..

В подальшому, потерпілим ОСОБА_9 було здійснено оплату зазначених вище послуг, наданих адвокатом ОСОБА_8 , про свідчить квитанція №21 від 25 травня 2021 року, долучена до апеляційної скарги.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_8 надавав правову допомогу потерпілому ОСОБА_9 під час супроводження кримінального провадження в Хотинському районному суді Чернівецької області вже по факту розгляду справи щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 128 КК України.

За волевиявленням та бажанням обох Сторін було узгоджено застосування до взаємовідносин Сторін при наданні та отриманні правничої допомоги - фіксованої форми оплати за надання/отримання правничої допомоги, гонорару адвоката ОСОБА_8 , при супроводженні кримінального провадження №0000008 від 08.02.2021 року.

Таким чином, на думку колегії суддів є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що потерпілим не було надано документально підтверджених витрат на правову допомогу, оскільки долучені потерпілим ОСОБА_9 до цивільного позову документи підтверджують витрати на правову допомогу в заявленому ним розмірі, який є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом ОСОБА_8 роботами, витраченим часом, а також обсягом наданих ним послуг, та узгоджується з укладеним між адвокатом та потерпілим договором про надання правничої допомоги від 03.03.2021 р..

Отже, вирок суду першої інстанції в частині відмови в стягненні з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 витрат на правову допомогу не можна визнати законним та обґрунтованим, в зв`язку з чим, в цій частині вирок підлягає зміні, шляхом стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 понесених останнім витрат на правову допомогу в сумі 15300 грн., а тому, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 відповідно в цій частині, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 128 КК України, в частині вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 15300 грн..

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3