Ухвала
Іменем України
10 грудня 2021 року

м. Київ
справа № 463/648/21
провадження № 51-5760 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Личаківський районний суд м. Львова ухвалою від 17 листопада 2021 року відмовив адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну заходу забезпечення кримінального провадження, а клопотання прокурора, про продовження строку дії покладених на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обов`язків, задовольнив.
Ухвалою цього суду продовжено строк дії, покладених на ОСОБА_4 обов`язків, визначених в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 1 вересня 2020 року на підставі ч. 5 ст.194 КПК, а саме: прибувати до суду за кожним викликом; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування, а також іншими обвинуваченими з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Також обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк відсторонення його від посади завідувача лабораторії електронної мікроскопії кафедри нормальної та паталогічної морфології і судової ветеринарії Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького з 17 листопада 2021 року до 16 січня 2022 року.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 25 листопада 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вказану ухвалу суду першої інстанції.
Захисник, не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
Процедура перегляду судових рішень в суді апеляційної інстанції регламентована Розділом V КПК, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий п. п. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Положеннями ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, якою ОСОБА_4 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, а також продовжено строк відсторонення його від посади завідувача лабораторії електронної мікроскопії кафедри нормальної та паталогічної морфології і судової ветеринарії Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького, окремому оскарженню не підлягає.
Апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду від 25 листопада 2021 року.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3