Справа № 307/42/16-к
Провадження № 1-кс/307/1295/21
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

24 грудня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001911 від 29.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 грудня 2015 року, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почав їх ображати, висловлюватись нецензурно в їх адресу, при цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою ухилення конфлікту, намагались втекти, однак, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_7 та, використовуючи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет дубинку, наніс нею ОСОБА_7 декілька ударів по голові, в результаті чого завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, забою мозку, перелому кісток черепа, відкритої черепно-мозкової травми, від яких ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на лікуванні у Тячівській РЛ №1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №192 від 29.12.2015, виданим Тячівським міжрайонним відділенням судово-медичної експертизи.

Згідно висновку експерта №192 від 25.01.2016, смерть ОСОБА_7 є насильницька і послідувала внаслідок важкої мозкової коми, що розвинулась на фоні важкої відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток черепу та важким забоєм головного мозку.

Крім, цього, згідно цього ж висновку експерта при судово-медичному дослідженні трупа були виявлені наступні тілесні ушкодження: вдавлений перелом лобно-тім`яної кістки зліва з переходом ліній перелому на кістки лівої половини передньої черепної ямки, перелом луски тім`яної кістки, переходящий на кістки основи черепа задньої черепної ямки, під оболонкові крововиливи та множинні вогнища забою речовини головного мозку, масивні темно-червоного кольору крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яно-скроневій та потиличній ділянках зліва, забійна рана лобно-тім`яної області з крововиливом під оболонки очного яблука, множинні продовгуватої форми підшкірні гематоми обох стегон, правої гомілки, правого ліктьового суглобу та правої кисті, забійна рана задньої поверхні правого передпліччя, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як потягли за собою смерть потерпілого.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 28.12.2015; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи, а також іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, передбачаючи можливість призначення йому реальної міри покарання, з 29.12.2015 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 30.12.2015 о 14 годині 01 хвилині перетнув державний кордон у міжнародному пункту пропуску Катеринівка, що в Глухівському районі Сумської Області. Катеринівка пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Росією.

Отже, ОСОБА_4 усвідомлюючи наслідки за скоєним ним злочин та уникнення кримінальної відповідальності 30.12.2015 покинув територію України та переховувався на території Російської Федерації, у зв`язку з чим 22.04.2016 ОСОБА_4 був оголошений в міжнародний розшук.

Одночасно з цим, на підставі ч.6 ст.193 КПК України, ухвалою слідчого судді від 19.02.2018 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в ході досудового розслідування було зібрано достатнього доказів про те, що останній переховувався від органів досудового розслідування на території Російської Федерації, у зв`язку з чим і був оголошений в міжнародний розшук.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих, а також свідків з метою зміни ними показів на свою користь, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, у провадженні Тячівського районного суду перебувають кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України по яких було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосування електронного приладу контролю, термін дії якого закінчився 25.12.1205, а 28.12.2015 ОСОБА_4 вчинив ще один тяжкий злочин, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_4 і надалі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою в інкримінованому йому злочині не визнав та разом із захисником вважають що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного правопорушення є не обґрунтованою, просять обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином в важаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, передбачаючи можливість призначення йому реальної міри покарання, з 29.12.2015 переховувався від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 30.12.2015 о 14 годині 01 хвилині перетнув державний кордон у міжнародному пункту пропуску Катеринівка, що в Глухівському районі Сумської Області. Катеринівка пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Росією.

Отже, ОСОБА_4 усвідомлюючи наслідки за скоєним ним злочин та уникнення кримінальної відповідальності 30.12.2015 покинув територію України та переховувався на території Російської Федерації, у зв`язку з чим 22.04.2016 ОСОБА_4 був оголошений в міжнародний розшук.

Також, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих, а також свідків з метою зміни ними показів на свою користь, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, у провадженні Тячівського районного суду перебувають кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України по яких було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосування електронного приладу контролю, термін дії якого закінчився 25.12.1205, а 28.12.2015 ОСОБА_4 вчинив ще один тяжкий злочин, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_4 і надалі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення

Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, в наслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід без зазначення розміру застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя.

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зазначення розміру застави до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, строком до 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.
Строк дії ухвали до 18 лютого 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1