У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним прокурором начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави терміном на 60 діб,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним прокурором начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави терміном на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що 18 жовтня 2021 року, близько 00 години 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 80 км/год. (що є більшою за максимально допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год), перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КНП «Мукачівської ЦРЛ» №460 від 18.10.2021, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, разом з пасажирами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухались по вул. Миру в с. Косино Мукачівського району зі сторони с. Обава у напрямку м. Мукачева, де неподалік будинку №71 вказаної вище вулиці, під час руху не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 «б»; 2.9 (а); 10.1; 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, згідно яких: п.1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9 ПДР водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху; п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 ПДР у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, в наслідок чого допустив з`їзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги в правий по напрямку руху кювет з подальшим перекиданням та зіткненням з бетонною конструкцією містка.

У клопотанні вказано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 колишня мешканка АДРЕСА_2 , отримала численні тілесні ушкодження від яких загинула на місці події; пасажир автомобіля «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням з якими госпіталізована до ОДЛ.

Слідчий зазначає, що невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.

Як вказано у клопотанні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Згідно клопотання, 18 жовтня 2021 року о 05 год. 30 хв. органом досудового розслідування у відповідності до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 Кримінального процесуального кодексу України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів).
Слідчий зазначає, що 18 жовтня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України.
У клопотанні вказано, що обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.10.2021 року та схемою до нього; висновком КНП «Мукачівська ЦРЛ» №460 від 18.10.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; протоколом затримання гр. ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.10.2021 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому у клопотанні слідчий вказує на те, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
У клопотанні вказано на те, що підозрюваний може:
переховуватися від органів досудового розслідування та суду у (п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , а саме ч. 3 ст. 286-1 КК України є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме на свідка ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 та близьких родичів померлої потерпілої ОСОБА_9 .
У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз, що негативно вплине на хід досудового розслідування та/або до підбурювання дачі ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Разом із тим, слідчий звертає увагу на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину у стані наркотичного сп`яніння, свідомо знехтував інтересами суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, що в свою потягло за собою тяжкі наслідки, у вигляді загибелі ОСОБА_9 та отриманням ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Окрім того, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий просить слідчого суддю: застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, терміном на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотанні, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, що підозпюванй перебував у стані наркотичного сп`яніння, а також що внаслідок ДТП неповнолітня ОСОБА_9 , 2004 р.н. померла на місці, а потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням з якими госпіталізована до ОДЛ.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання та обрати відносного його підзахисного альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник, вважає, що ризики названі стороною обвинувачення, не достатні для застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку у часників судового розгляду клопотання, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України.
Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, в наслідок чого допустив з`їзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги в правий по напрямку руху кювет з подальшим перекиданням та зіткненням з бетонною конструкцією містка.

Так, 18 жовтня 2021 року, близько 00 години 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 80 км/год. (що є більшою за максимально допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год), перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КНП «Мукачівської ЦРЛ» №460 від 18.10.2021, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, разом з пасажирами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухались по вул. Миру в с. Косино Мукачівського району зі сторони с. Обава у напрямку м. Мукачева, де неподалік будинку №71 вказаної вище вулиці, під час руху не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 «б»; 2.9 (а); 10.1; 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, згідно яких: п.1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9 ПДР водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху; п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 ПДР у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, як встановлено, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишня мешканка АДРЕСА_2 , отримала численні тілесні ушкодження від яких загинула на місці події; пасажир автомобіля «Фольсваген гольф» державний реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням з якими госпіталізована до ОДЛ.

Згідно матеріалів клопотання, 18 жовтня 2021 року о 05 год. 30 хв. органом досудового розслідування у відповідності до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 Кримінального процесуального кодексу України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів), копія протоколу міститься у матеріалах клопотання.

18 жовтня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України. До матеріалів клопотання додано копію повідомлення про підозру.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними доказами, а саме: підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.10.2021 року та схемою до нього; висновком КНП «Мукачівська ЦРЛ» №460 від 18.10.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; протоколом затримання гр. ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.10.2021 року та іншими матеріалами кримінального провадження. Згідно наявних у матеріалах клопотання письмових пояснень ОСОБА_5 , вину у вчиненні ДТП визнає.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Так, вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Слідчий суддя враховує, також те, що ОСОБА_5 , під час вчинення ним ДТП перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується наявним у матеріалах клопотання висновком щодо результатів медичного огляду стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2021 №460.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процессуального Кодексу України (надалі КПК України). Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
При розгляді даного клопотання, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Таким чином, слідчий суддя переконаний у наявності підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на потерпілого та свідків, а тому існує ризик незаконного впливу на таких свідків з метою зміни їх показів на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом вмовляння, погроз або іншим способом.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину та вищевказаних ризиків, і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. При чому вчинення злочину стало наслідком усвідомленого ігнорування підозрюваним вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, в результаті якого спричинило смерть неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та численні тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - пасажирам транспортного засобу за кермом якого перебував підозрюваний. Разом із тим, у відповідності до ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю. Слідчий суддя з огляду на вказане, вважає доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, враховуючи обставини провадження, характер обвинувачення, слідчий суддя вважає, що в даному випадку, щодо вказаної події, пов`язаного із вчиненням вказаного кримінального правопорушення, наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При вирішення питання про обрання до ОСОБА_5 , запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також і особу підозрюваного, який позитивно характеризується по місцю проживання, зі слів раніше не судимий, працює водієм.
На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним у рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Зазначена норма закону не містить прямої заборони визначити розмір застави у такому випадку, а лише надає суду таке право, при цьому слідчий суддя повинен вирішувати питання щодо наявності підстав для визначення розміру застави поряд із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з обставин справи і даних про особу підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя враховує ту обставину, що підозрюваний керував транспортом, в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується відповідним медичним висновком, копія якого міститься у матеріалах клопотання, така поведінка підозрюваного та його легковажне ставлення до виконання та додержання Правил дорожнього руху призвело до смерті неповнолітньої потерпілої, та до спричинення тілесних ушкоджень іншій неповнолітні потерпілій, пасажирам транспортного засобу, за кермом якого перебував підозрюваний. Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.
Слідчим суддею враховані конкретні обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ті обставини, що злочин, який інкримінується підозрюваному, спричинив смерть потерпілої, та тілесні ушкодження іншої потерпілої, враховує також, що вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, отже, задовольняючи клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному розмір застави.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про обрання підозрюваному, запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, погоджене процесуальним прокурором начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави терміном на 60 діб - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк до 60 днів, а саме до 14.12.2021 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання 05 год. 30 хв. 18 жовтня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1