Дата документу 14.09.2021 Справа № 937/7545/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/7545/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/854/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, є особою з інвалідністю 3-ї групи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_10 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_11 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000145 від 12 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10:40 години 08 жовтня 2021 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою і свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Разом з цим, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_6 застави в межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 181 600, 00 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Наявність виключних випадків, передбачених ч.5 ст.182 КПК України, судом встановлено не було.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначеного розміру застави, ухвалити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , визначивши при цьому розмір застави, який може бути внесений підозрюваним або заставодавцем у сумі 2002140 грн.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що висновки слідчого суді фактичним обставинам кримінального провадження не відповідають.

Ухвала слідчого судді постановлена без належної оцінки матеріалів клопотання слідчого ТУ ДБР (з дислокацією у м. Запоріжжі), розташованого у м.Мелітополі.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , прокурор вважає, що визначений вищезазначеною ухвалою розмір застави в сумі 181 600 грн не відповідає обставинам кримінального правопорушення та шкоді, завданій даним злочином. Тільки сума отриманої неправомірної вигоди ОСОБА_6 складає 11250 доларів США, що еквівалентно 301 642, 28 грн, що майже в два рази більша за розмір визначеної рішенням суду застави.

На думку прокурора, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із заставою у розмірі 882 розміри прожиткового мінімуму до працездатних осіб, що становить 2 002 140 грн є співмірною та такою, що відповідає фактичним обставинам скоєного ОСОБА_6 злочину.

Розмір застави є помірним для підозрюваного ОСОБА_6 , виходячи з його майнового стану, враховуючи, що останній тривалий час працював на керівних посадах в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Запорізькій області, за 2020 рік він отримав 95 143 грн заробітної плати та 21 157 соціальної допомоги; має готівкові кошти в спільній сумісній власності з дружиною ОСОБА_12 в сумі 160 000 гривень; на праві безоплатного користування автомобіль «Toyota Camry», 2016 року вартістю 716 923 гривень, який зареєстрований на ОСОБА_13 ; на праві власності земельну ділянку площею 17000 м?; на праві безоплатного користування квартиру в м.Києві вартістю 645 152 гривень, яка зареєстрована на його дружину ОСОБА_12 ; на праві безоплатного користування квартиру в м.Запоріжжі, загальною площею 65,8 м?, яка зареєстрована на ОСОБА_14 .
Дружина ОСОБА_6 ОСОБА_12 , має у власності автомобіль «Нісан Рог», 2014 року; у власності квартиру в м.Києві вартістю 645 152 гривень; у власності земельну ділянку площею 20000 м?, придбану 05 березня 2020 року.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу показав, що все майно придбане його дружиною під час перебування останньої в декретній відпустці на грошові кошти родичів. При цьому, ОСОБА_15 , суперечачи самому собі, пояснював, що батьки його дружини ОСОБА_15 є пенсіонерами та також перебувають на його утриманні.

Даний розмір застави відповідає практиці ЄСПЛ та відповідно до ч.5

ст.182 КПК України може бути застосований судом до підозрюваного

ОСОБА_6 і буде достатнім для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні № 0000145 від 12 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000145 від 12 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що наказом в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 268-к від 20.05.2021 ОСОБА_6 призначено на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.
Згідно п.1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Повноваження Головного управління поширюються на територію Запорізької області.
Згідно п.9 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області Головне управління очолює начальник, який призначається на посаду Головою Держпродспоживслужби відповідно до Закону України «Про державну службу».
Згідно п.9 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області начальник Головного управління: здійснює керівництво діяльністю Головного управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; здійснює добір кадрів до Головного управління; організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників; призначає на посади за погодженням з Головою Держпродспоживслужби керівників самостійних структурних підрозділів Головного управління та звільняє їх з посад; призначає та звільняє з посад інших державних службовців та працівників Головного управління, керівників установ, що належать до сфери управління Держпродспоживслужбита розташовані на території Запорізької області.
Таким чином, ОСОБА_6 згідно ст.6 Закону України «Про державну службу», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Примітки до ст. 364 та п. 2 Примітки до ст.368 Кримінального кодексу України являється службовою особою, яка постійно обіймає в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, яка займає відповідальне становище, та, в розумінні Закону України «Про державну службу», є працівником правоохоронного органу.
Приміткою 1 до ст. 364 КК України визначено, що службовими особами у ст.ст. 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до Примітки 2 ст.368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст.ст. 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 Примітки до ст. 364 КК України, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Незважаючи на вказані вище норми чинного законодавства, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Приступивши до виконання обов`язків за посадою, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на систематичне одержання неправомірної вигоди від громадян, які звертаються до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області із заявами про реєстрацію та перереєстрацію сільськогосподарської техніки, шляхом створення їм штучних перешкод під час надання покладених на Держпродспоживслужбу обов`язків з реєстрації та перереєстрації сільськогосподарської техніки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи всупереч своїх службових обов`язків, з корисливих мотивів, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, 05 липня 2021 року викликав до свого службового кабінету підпорядкованого йому начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_16 , до повноважень якого та очолюваного ним відділу входить здійснення розгляду звернень громадян щодо реєстрації, перереєстрації сільськогосподарської техніки та прийняття відповідних рішень за результатами їх розгляду.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_6 висунув вимогу ОСОБА_16 розробити злочинну схему, яка забезпечить тривалий розгляд зазначених звернень громадян, з подальшою відмовою в їх задоволенні з надуманих причин, що створить передумови для пропозицій з надання неправомірної вигоди на його користь з боку зазначених громадян за виконання покладених на службових осіб ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області обов`язків.
Для реалізації свого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_16 , що останній повинен налагодити злочинну схему таким чином, щоб кожна особа, яка звертається до відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, вимушена була надавати на його користь неправомірну вигоду в сумі 150 доларів США за проведення операції з реєстрації, перереєстрації однієї одиниці сільськогосподарської техніки. Крім того, ОСОБА_6 висунув вимогу ОСОБА_16 щотижнево звітувати йому про кількість таких операцій за минулий тиждень з подальшим наданням неправомірної вигоди із розрахунку 150 доларів США за реєстрацію однієї одиниці техніки.
В свою чергу ОСОБА_16 , вислухавши протиправну вимогу ОСОБА_6 , відмовився виконувати злочинний наказ та надавати останньому неправомірну вигоду. Після чого, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_16 , що у разі відмови в наданні йому неправомірної вигоди за наведених умов, ним будуть вжиті заходи щодо штучного створення підстав для звільнення ОСОБА_16 з займаної посади та призначення на його місце більш лояльного до його вимог працівника.
Тобто, своїми діями ОСОБА_6 висунув вимогу про надання йому неправомірної вигоди з боку ОСОБА_16 .
ОСОБА_16 , усвідомлюючи службове становище ОСОБА_6 , розуміючи, що у разі невиконання протиправних вимог останнього, для ОСОБА_16 можуть настати негативні наслідки у вигляді звільнення із займаної посади, не бажаючи їх настання, будучи поставленим у безвихідне становище, змушений був погодитися на протиправні вимоги ОСОБА_6 щодо створення штучних перешкод під час реєстрації, перереєстрації сільськогосподарської техніки та подальшої передачі ОСОБА_6 неправомірної вигоди.
В свою чергу, ОСОБА_16 , розуміючи незаконність зазначених вимог ОСОБА_6 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи настання негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності та з метою припинення протиправної діяльності ОСОБА_6 з приводу вимагання ним неправомірної вигоди, 12 липня 2021 року звернувся до працівників правоохоронних органів із відповідною заявою про факт вимагання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище.
04 серпня 2021 року , ОСОБА_16 , на виконання незаконних вимог ОСОБА_6 , приблизно о 17:00 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул.Чубанова, буд.1, передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (що еквівалентно 80 533 грн 20 коп. за курсом Національного банку України), які на вимогу останнього поклав у присутності ОСОБА_6 до багажного відділення належного на праві користування ОСОБА_6 автомобіля «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим виконав незаконні вимоги останнього щодо надання йому неправомірної вигоди за нібито здійснені операції з реєстрації, перереєстрації 20 одиниць сільськогосподарської техніки протягом минулого тижня, із розрахунку 150 доларів США за реєстрацію, перереєстрацію однієї одиниці техніки. Крім того, під час даної зустрічі між ОСОБА_6 та ОСОБА_16 було обумовлено, що останній найближчим часом повинен передати грошові кошти ОСОБА_6 за проведення подальших операцій з реєстрації та перереєстрації сільськогосподарської техніки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на протиправне збагачення, ОСОБА_6 10 серпня 2021 року приблизно о 10:10 годині, перебуваючи в службовому приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.105а, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, будучи службовою особою, одержав для себе від ОСОБА_16 грошові кошти в розмірі 8250 доларів США (що еквівалентно 221 109 грн 08 коп. за курсом Національного банку України) у якості неправомірної вигоди за нібито здійснені операції з реєстрації, перереєстрації 55 одиниць сільськогосподарської техніки протягом минулого тижня, із розрахунку 150 доларів США за реєстрацію, перереєстрацію однієї одиниці техніки.
Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 затриманий уповноваженими співробітниками правоохоронного органу в порядку ст.208 КПК України, у зв`язку із чим його злочинна діяльність була припинена.
Таким чином, ОСОБА_6 діючи всупереч своїх службових обов`язків, з корисливих мотивів, вимагав та отримав від ОСОБА_16 грошові кошти в якості неправомірної вигоди у великому розмірі на загальну суму 11250 доларів США (що еквівалентно 301 642 грн. 28 коп. за курсом Національного банку України) за нібито здійснені операції з реєстрації, перереєстрації 75 одиниць сільськогосподарської техніки.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
10 серпня 2021 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:
заявою ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення від 12 липня 2021 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_16 від 12 липня 2021 року, 29 липня 2021 року; 05 серпня 2021 року, 11 серпня 2021 року; відповіддю оперативного відділу ДБР у м. Мелітополі на виконання доручення слідчого надано в порядку ст.40 КПК України від 13 липня 2021 року; протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів від 04 серпня 2021 року, 10 серпня 2021 року; протоколом обшуку службового кабінету начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд.105а, від 10 серпня 2021 року; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_2 від 10 серпня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України від 10 серпня 2021 року; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності; протоколом огляду відеозапису від 11 серпня 2021 року, яким зафіксовано момент безпосереднього затримання ОСОБА_17 після вчинення ним злочину;
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України..
Крім того, ОСОБА_6 підозрюється в вимаганні та отриманні грошових коштів на загальну суму 11250 доларів США (що еквівалентно 301 642 грн. 28 коп. за курсом Національного банку України).
За таких обставин, сума застави у межах, передбачених положеннями ст.182 КПК України для тяжких злочинів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде стримуючим засобом до не порушення ОСОБА_6 покладених на підозрюваного обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, майновий стан підозрюваного, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, одночасно із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення вважає, що слід призначити останньому заставу у розмірі 882 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 002 140 (два мільйона дві тисячі сто сорок) гривень та у випадку її внесення визначити необхідність виконання ним наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Розмір застави є помірним для підозрюваного ОСОБА_6 виходячи з його майнового стану, враховуючи, що останній тривалий час працював на керівних посадах в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Запорізькій області, за 2020 рік він отримав 95 143 грн заробітної плати та 21 157 соціальної допомоги; має готівкові кошти в спільній сумісній власності з дружиною ОСОБА_12 в сумі 160 000 грн; на праві безоплатного користування автомобіль «Toyota Camry», 2016 року вартістю 716 923 гривень, який зареєстрований на ОСОБА_13 ; на праві власності земельну ділянку площею 17000 м?; на праві безоплатного користування квартиру в м. Києві вартістю 645 152 грн, яка зареєстрована на його дружину ОСОБА_12 ; на праві безоплатного користування квартиру в м. Запоріжжі, загальною площею 65,8 м?, яка зареєстрована на ОСОБА_14 .
Дружина ОСОБА_6 ОСОБА_12 , має у власності автомобіль «Нісан Рог», 2014 року; у власності квартиру в м. Києві вартістю 645 152 гривень; у власності земельну ділянку площею 20000 м?, придбану 05 березня 2020 року.
Крім того, ОСОБА_6 слід обрати максимальний строк тримання під вартою 60 (шістдесят) днів, оскільки складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисників, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що прокурором та слідчим доведено існування певних ризиків, що також ніким не оспорюється.

Свої висновки про неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою слідчий суддя належним чином вмотивував.
Такий висновок слідчого судді не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Виходячи з правової позиції Європейського Суду з прав людини викладеної у п. 65 рішення «Корнійчук проти України» (аналогічні позиції висловлені у рішеннях «Штепа проти України», «Строган проти України»), національні суди зобов`язані при вирішенні питання про застосування (продовження) запобіжного заходу розглянути можливість застосування до підозрюваного, обвинуваченого будь-якого альтернативного, менш обтяжливого запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя, врахувавши ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_18 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави, що складає 181600 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Наявність виключних випадків, передбачених ч.5 ст.182 КПК України, слідчим суддею встановлено не було.
Доводи прокурора про протилежне не є переконливими, оскільки прокурором не доведено, що визначений розмір застави не здатен забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання встановлених ризиків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді стороною обвинувачення, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Твердження прокурора про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді.

При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_15 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Стороною захисту при апеляційному розгляді надана копія повідомлення №7978/1/2301-21 від 17 серпня 2021 року начальника управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області ОСОБА_19 , з якої убачається, що наданий ОСОБА_20 паспорт : серії НОМЕР_2 від 05 червня 2018 року прийнято на зберігання та знаходиться в УДМС.

Отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_11 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000145 від 12 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10:40 години 08 жовтня 2021 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4