Провадження № 1-кп/734/192/21 Справа № 734/2495/21
В И Р О К

іменем України

23 вересня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження №0000007, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не маючого, із неповною вищою освітою, раніше не судимого, механіка-водія взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.2019 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.04.2019 № 88 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вищевказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-водія взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_4 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (зі змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту зобов`язує старшого солдата ОСОБА_4 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (зі змінами), визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту, старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Також, ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Водночас встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді механіка-водія взводу забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях злочинної діяльності 17.05.2021 року близько 07 год. 45 хв., без відповідного дозволу командування та поважних на те причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.

В подальшому, 02.08.2021 старший солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій самостійно прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, тим самим припинивши вчиняти кримінальне правопорушення.

Отже, старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутній на місці несення служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з 17.05.2021 по 02.08.2021.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що все було так, як зазначено в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованих йому діях.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано, як самовільне залишення розташування військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командування.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він щиро розкаюється у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому не повязане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів та із застосуванням ст. 75 і 76 КК України.

Судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.
Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1