ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
05 жовтня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастів клопотання Центрального Міжрегіонального Управління МЮ м. Київ Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Суземського районного суду Брянської області від 06.12.2019, зміненого апеляційною ухвалою Брянського обласного суду від 14.02.2020, -

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Суземського районного суду Брянської області від 06.12.2019, зміненого апеляційною ухвалою Брянського обласного суду від 14.02.2020, щодо ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, у клопотанні міститься прохання про його розгляд без участі представника Міністерства юстиції України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд дійшов висновку про те, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені, ч. 2 ст. 228 КК РФ (незаконне зберігання та перевезення без мети збуту наркотичних засобів у значному розмірі та психотропних речовин у великому розмірі), ч. 3 ст. 229.1 КК РФ незаконне переміщення через митний кордон Митного Союзу в рамках ЄврАзЕС наркотичних засобів у значному розмірі та психотропної речовини у великому розмірі).

Вироком Суземського районного суду Брянської області від 06.12.2019 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229.1, ч. 2 ст. 228 КК РФ, та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 228 КК РФ у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 229-1 КК РФ у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання обчислено з дня набрання вироком законної сили. На підставі п. «а» ч. 3.1 ст. 72 КК РФ час тримання під вартою ОСОБА_5 з 14 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили зарахувати в строк позбавлення волі з розрахунку один день тримання під вартою за один день відбування покарання в виправній колонії строгого режиму.

Апеляційною ухвалою судової колегії в кримінальних справах Брянського обласного суду вирок Суземського районного суду Брянської області від 06.12.2019 відносно ОСОБА_5 змінено: виключити з обвинувачення по ч. 2 ст. 228 КК України кваліфікацію незаконне перевезення без мети збуту наркотичних засобів в значному розмірі та психотропних речовин у великому розмірі і пом`якшено покарання з застосуванням ст. 64 КК РФ до 1 року 5 місяців позбавлення волі. У відповідності з ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. В іншій частині вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Згідно із п.п. а, с, d ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.

Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього ОСОБА_5 є громадянином України, останнім місцем його проживання в Україні є АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки з місця відбування покарання - засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ ВК-1 УФСВП Росії по Тульскій області, початок строку 14.09.2019, кінець строку 13.02.2025, в строк відбуття покарання зараховано термін з 14.09.2019 по день набрання вироком законної сили (14.02.2020), може бути звільнений умовно-достроково 07.10.2023.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_5 має бажання невідбутий строк покарання відбувати на території України.

Приводячи постановлений щодо ОСОБА_5 вирок за КК РФ у відповідність із національним законодавством України, суд встановив, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 305 КК України, як контрабанда наркотичного засобу в великих розмірах, та ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне зберігання, перевезення, наркотичних засобів , психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у великих розмірах.

Відповідно до законодавства України вага: психотропної речовини амфетаміну вагою 2,749 грам, наркотичного засобу - МДМА вагою 2,298 грам, наркотичного засобу канабісу вагою 7,966 грам є великим розміром відповідно до Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри» наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я № 481 від 20.08.2008; в редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я № 634 від 29.07.2010; із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства охорони здоров`я № 253 від 11.04.2012, № 280 від 15.05.2015, № 2806 від 04.12.2020 та таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» в редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я № 634 від 29.07.2010; із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства охорони здоров`я № 253 від 11.04.2012, № 280 від 15.05.2015, № 2806 від 04.12.2020.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, суд звертає увагу на наступне.

Санкція частини 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а санкція частини 2 ст. 305 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Проте, статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку Російською Федерації у відповідність до законодавства України до ОСОБА_5 не може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 7 КК України, ст.ст. 602, 603, 606, 609, 610, 614 КПК України, ст.ст. 9, 10, 11, 12 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Центрального Міжрегіонального Управління МЮ м. Київ Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Суземського районного суду Брянської області від 06 грудня 2019 року, зміненого апеляційною ухвалою Брянського обласного суду від 14 лютого 2020 року, яким громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 228, ч. 3 ст. 229.1 КК Російської Федерації до покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.2 ст.309 КК України до одного року п`яти місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.305 КК України з урахуванням пунктів «а», «с», «d» ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом часткового складання покарання остаточно визначити строк покарання у виді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу набрання вироком законної сили з 14.02.2020, зарахувавши у строк покарання строк тримання під вартою з 14.09.2019 по 13.02.2020, кінець строку відбування покарання 13.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Фастівський районний суд Київської області.

Ухвала, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухали направити сторонам у справі.

Суддя: ОСОБА_1