ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7589/20 Номер провадження 11-кп/814/196/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000225 за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 13 серпня 2021 року,

встановила:
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000225 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки органом досудового розслідування не встановлено, коли у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на вчинення розтрати або заволодіння грошовими коштами банку, не встановлено місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення та які саме конкретні дії вчинив обвинувачений за умов, що кореспондентські рахунки у банківській установі «Meinl Bank Aktiengesellschaft» (Республіка Австралія» відкривали, згідно обвинувального акта, невстановлені особи, невстановлені особи вели переговори у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використали для укладення договору кредиту між банківською системою «Meinl Bank Aktiengesellschaft» та компанією «Agalusko Investments Limited» невстановлений перелік необхідних документів. Перерахування коштів на кореспондентський рахунок ПАТ «Автокразбанк» у банку «Meinl Bank Aktiengesellschaft» на загальну суму 9000000 доларів США також, згідно обвинувального акта, здійснювали невстановлені особи за вказівкою, наче б то, обвинуваченого ОСОБА_9 .
Вважає, що перевірити під час судового розгляду твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_9 надавав будь-які вказівки невстановленим особам є неможливим, а тому обвинувачення грунтується на припущеннях, що є порушенням вимог ч.2 ст. 92 КПК України та ст. 62 Конституції.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК є неправильними, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з описом конкретних дій обвинуваченого, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Тобто позиція сторони обвинувачення викладена в такому виді, як це вважає за правильне прокурор із зазначенням дати, часу та місця вчинення дій, а висунуте обвинувачення є в тому об`ємі, який є необхідним та достатнім для розуміння його суті.

При цьому зазначив, що під час підготовчого судового засідання суд вправі перевірити обвинувальний акт на дотримання вимог ст. 291 КПК України при його складанні. Натомість, суд фактично визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, та зазначаючи, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення не містить визначення дати, часу та місця, коли у обвинуваченого виник злочинний умисел на вчинення злочину, а також не встановлені особи, які діяли за вказівкою ОСОБА_9 , і що вказане під час судового розгляду перевірити неможливо, суд вийшов за межі питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили ухвалу залишити без змін, представника потерпілого, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання обвинувачення та інших складових обвинувального акта немає в законі будь - яких застережень чи вимог, тобто зазначається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Суд може повернути обвинувальний акт прокурору лише за наявності суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення права на захист з огляду на суперечливість або незрозумілість суті обвинувачення, від якого має захищатися особа.

До того ж, обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої злочином, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Перевіривши матеріали справи та обвинувальний акт, колегія суддів не вбачає невідповідностей обвинувального акта вказаним вище вимогам закону, оскільки він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, із зазначенням обставин, які підлягають доказуванню.

Під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Тому, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав недостатньої конкретизації обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зокрема щодо того, коли у обвинуваченого виник умисел на вчинення розтрати або заволодіння грошовими коштами банку, які саме конкретні дії він вчиняв, не встановлення осіб, які вели переговори та які документи для цього використовували, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки правильності кваліфікації дій обвинуваченого, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 13 серпня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4