Ухвала
Іменем України
16 вересня 2021 року

м. Київ
Справа № 401/1156/15-к

Провадження № 51 3766 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року щодо нього,
встановив:
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року вирок суду першої інстанції змінено в частині вирішення питання про речові докази, а в решті вирок залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року було переглянуто вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року, засудженому ОСОБА_4 поновлено строк на касаційне оскарження вироку і ухвали щодо нього та відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на підставі ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року залишено без зміни ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційна скарга містить суперечності, які не дають змоги колегії суддів вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. Зі змісту положень ст. ст. 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
З урахуванням зазначеного та того, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року прийнято рішення щодо вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 Розов С.А. використав своє право на касаційне оскарження вироку щодо себе, у зв`язку із чим зазначений вирок не може бути предметом касаційного перегляду вдруге.

Разом з тим, ухвала Кропивницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, як і ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 травня 2021року є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Проте, касаційну скаргу в цій частині подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Зокрема, відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати її, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судового рішення з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 02 вересня 2021 року.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 427, 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу за ОСОБА_4 озова С.А. без руху.
Встановити за ОСОБА_4 толійовичу п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: