Справа № 206/3642/21
Провадження № 1-кп/206/233/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2021 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000218 від 27.07.2021р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.07.2021 року приблизно о 9 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи поблизу дитячого майданчика, що розташований за адресою:м. Дніпро, вул. Ярославни 49, зустріла раніше малознайомого їй ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вони почали спілкуватись.

Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого

у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до дерева, яке росло неподалік, зламав дерев`яну гілку та підійшовши до останньої, стоячи в положенні безпосередньої близькості, ззаду, наніс ОСОБА_4 , гілкою, яку тримав в правій руці , не менше трьох ударів в область стегна лівої ноги. Після чого, ОСОБА_4 , намагаючись уникнути ударів, що наносив ОСОБА_3 повернулась до нього правим боком.

В цей час, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи тримати гілку в правій руці та стоячи в безпосередній близькості до ОСОБА_4 , наніс один удар в область гомілки правої ноги та не менше шести ударів в область кисті лівої руки.

Після чого, ОСОБА_3 , припинивши наносити удари ОСОБА_4 викинув гілку з правої руки та пішов в невідомому напрямку.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді:

- шести синців: по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-5-ї п`ясних кісток, по зовнішній поверхні лівого стегна у верхні третині, по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна від середньої до нижньої третини, по задній поверхні лівого стегна у верхній та середній третинах, по задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині;

- трьох саден: по задній поверхні лівого стегна у верхній третині( на тлі синця), по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ї п`ясної кістки (на тлі синця), по задній поверхні лівого променево-п`ясного суглобу.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_4 , подано заяву про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, з кваліфікацією кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні в відсутність потерпілої, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку, з підстав розгляду провадження у відсутність учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставинами.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згідний з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його клопотання, та клопотань прокурора та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю доведена.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України правильна, за ознакою - умисного спричинення легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, особу винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1