У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2021 року про відмову в задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

представник заявника ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити її скаргу на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_6 зазначає, що ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва є незаконною.
У заяві від 21.10.2021 р. адресованій Територіальному управлінню ДБР, розташованого у м. Миколаєві, потерпілий ОСОБА_5 зазначав про вчинення слідчим Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, а саме про внесення слідчим недостовірної інформації до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , яка полягала у тому, що слідчий безпідставно зупинила допит останнього, вказавши у протоколі про те, що ОСОБА_5 відмовляється відповідати на запитання слідчого, що не відповідало дійсності. Потерпілий ОСОБА_5 не відмовлявся відповідати на запитання, а лише вказав, що не пам`ятає точних дат написання розписок, які є у матеріалах кримінального провадження.
Вказані обставини, на думку апелянта свідчать про наявність у слідчого прямого умислу на підроблення офіційного документу протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 08.10.2021 р., а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення.
Аналогічні висновки, щодо застосування норм права, на думку апелянта, викладені у рішенні Верховного Суду від 04.06.2020 р. у справі № 742/318/18.
Представник заявника вважає, що викладені у заяві ОСОБА_5 факти містять об`єктивні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, а тому з урахуванням вимог ст. 214 КПК України, підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Представник заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Скарга ОСОБА_6 обґрунтована тим, що ОСОБА_5 21.10.2021 р. звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення слідчим Миколаївського РУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, однак відомості за його заявою не внесені.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що з викладених у заяві ОСОБА_5 обставин вчиненого, на його думку, кримінального правопорушення, не вбачається конкретних відомостей, які вказують на те, що слідчий ОСОБА_8 умисно внесла до протоколу допиту завідомо неправдиві відомості. При цьому, будь-яких обставин на підтвердження того, що слідчий умисно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України не вбачається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 21.10.2021 р. ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчим Миколаївського РУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке полягало у підробленні протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , а саме весення до протоколу інформації про те, що останній нібито відмовився відповідати на питання слідчого, але насправді повідомив лише про те, що не пам`ятає дати написання розписки, яка є в матеріалах кримінального провадження.

За змістом заяви, ОСОБА_5 фактично оскаржує дії та рішення слідчого під час досудового розслідування, кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000335 в якому ОСОБА_5 є потерпілим, тобто, оскарження таких дій та рішень слідчого має іншу правову природу і юридичні наслідки, ніж повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а відтак заява останнього не є повідомленням про злочин, оскільки вона не містить конкретних та достатніх даних про вчинення слідчим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Зміст заяви зводиться до незадоволення заявника з порядком та результатами проведеної слідчим слідчої дії у виді допиту потерпілого.
За таких обставин, відсутні правові підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 .

З огляду на наведене, слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3