Справа № 355/1278/21
Кримінальне провадження № 1-кп/355/38/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2022 р.

Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001033 від 10.06.2021 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веселинівка Баришівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітній дітей не має, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15 травня 2021 року близько 10 год. 00 хв. (точний час вчинення кримінального правопорушення не виявилось за можливе встановити) ОСОБА_4 зайшов на територію цвинтаря, розташованого по вул. Горького в с. Веселинівка Броварського району Київської області маючи прямий умисел, який спрямований на наругу над могилами, а також незаконного збагачення.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисну наругу над могилою та з метою матеріального збагачення, ОСОБА_4 достовірно розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи корисливі мотиви, при цьому порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний з вшануванням до покійних і недоторканістю кожного місця поховання останній підійшов до могил ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та по черзі витяг із землі металеві хрести, які були вставлені на могилах, таким чином спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Після чого, ОСОБА_4 виніс викрадені ним предмети за межі цвинтаря, тим самим маючи змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі покійного ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел, ОСОБА_4 цього ж дня близько 10 год. 20 хв. переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної могили та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний з вшануванням до покійних і недоторканістю кожного місця поховання, ОСОБА_4 витяг з землі металевий хрест, який був встановлений на могилі, таким чином спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
Після чого, ОСОБА_4 виніс викрадений ним металевий хрест за межі цвинтаря, тим самим маючи змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 297 Кримінального кодексу України як наруга над могилою, а саме викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховання, з корисливих мотивів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вказав, що 15.05.2021 о 10 годині він прийшовши на територію цвинтаря в с. Веселинівка Броварського району Київської області витяг із землі металеві хрести, які були встановлені на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також в подальшому витягнув металевий хрести з могили ОСОБА_8 та подальшому металеві хрести виніс за межі цвинтаря.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися надавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Претензій матеріального характеру не мають, з призначенням покарання просять покластися на розсуду суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, а саме викрадення предметів, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , він раніше не судимий.
Крім наведеного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває. Відповідно до наданої характеристики старостою Веселинівського старостинського округу від 05.08.2021 за № 425 вказано, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, є безробітним, систематично зловживає алкогольними напоями, схильний до дрібних крадіжок.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів та є умисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілих, які претензій до нього не мають, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймає до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 від 06.12.2021, отриману від Броварського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр апробації», яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, визначаючи рівень ризику небезпеки для суспільства вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без позбавлення волі,
Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченого ОСОБА_4 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 3 ст.297 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
До обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 302, 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 статті 297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 чотири) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_11