Справа № 635/7530/21
Провадження № 1-кс/635/1270/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000767 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області 23.09.2021 надійшло клопотання слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000767 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Як зазначено в клопотанні слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 09.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи судимим 04 червня 2021 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільненим від відбування покарання, з випробувальним терміном 1 рік, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.09.2021 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поблизу магазину «Перехрестя», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. 5-го Вересня, 84а, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: велосипед чорного кольору ТМ «Leader» та «Stels» вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №135 від 16.09.2021 складає 2150 грн. 00 коп. та трос противоугонний із замком, який був одягнений на раму велосипеду, вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №135 від 16.09.2021 складає 175 грн. 00 коп.

Після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2325 грн. 00 коп.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чімкент, Республіки Казахстан, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий злочин.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками; висновком судово-товарознавчої експертизи.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній: ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чімкент, Республіки Казахстан, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює.

Судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000767 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_4 .
16.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, існує наявність достатніх підстав вважати, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, перебуваючи на свободі в підозрюваного будуть існувати всі умови для залишення як території області так перетину державного кордону України у напрямку країн, які не передбачають необхідність пред`явлення закордонного паспорту для в`їзду на їх територію з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, орган досудового розслідування в обґрунтування п.3 ч.1 ст.177 КПК України посилається на те, що Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину підозрюваним, наявністю потерпілого та свідків, яким відомі обставин вчинення злочину, їх показання відкриті стороні захисту, з зазначенням їх місця проживання та номерів телефону. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

Наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини вказують на відсутність будь-якого впливу на поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , з боку його родичів та близьких, неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, та обумовлюють існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки він раніше судимий, а також вчинив новий корисливий злочин в період іспитового строку, що характеризує його як особу, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний може вчините інше кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, що обґрунтовано свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваного та можливість його переховування від правоохоронних органів та суду.
Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину в умовах очевидності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 5 років, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, специфіку скоєного злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин. Крім того, підозрюваний вчинив злочин в період іспитового строку. Таким чином, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, але визначення розміру застави в даному випадку суд вважає обов?язковим.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його віку, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму застави у розмірі 45400 грн.
Керуючись ст. ст.177, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000767 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.11.2021, взявши його під варту в залі суду негайно.
Встановити строк дії ухвали до 21.11.2021.
Визначити суму застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста гривень), яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674) до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілим, а також особами, допитаними в якості свідків у ході досудового розслідування;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
Нагляд за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 24.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1