УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2021 Справа №607/20222/21 Провадження № 1-кс/607/6576/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романово, Череповецького району, Вологодської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

05.11.2021 старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000391 від 17.07.2020 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.307 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчими слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000391 від 17.07.2020 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.307 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів особам схильним до її вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно придбали подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, з метою її збуту.
ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , 07.10.2021 о 13:25 год. перебуваючи поблизу «Пам`ятника воїнам-афганцям», що по проспекту Злуки, в м. Тернопіль, маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 48,266 грама, незаконно збули її ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), за що отримали від останнього грошові кошти в сумі 1500 гривень.
Окрім цього, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 повторно незаконно придбали подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено канабіс, з метою її збуту.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 13.10.2021 о 14:45 год. ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Національного Відродження», що поблизу проспекту Злуки в м. Тернопіль, маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 283,862 грама, незаконно збули її ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), за що отримали від останнього грошові кошти в сумі 7500 гривень.
Також, у продовж невстановленого слідством часу та обставинах ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою збуту наркотичних засобів, незаконно виготовили та зберігали з метою збуту по місцю свого проживання, в АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.
В подальшому, 03.11.2021 ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , виїхали із місця свого проживання на автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 та рухаючись на автодорозі неподалік с. Чернихівці Тернопільського району Тернопільської області, зупинені працівниками поліції.
В ході проведення обшуку 03.11.2021 у автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 виявлено та вилучено, 36 (тридцять шість) поліетиленових пакетиків на застібку із речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в одному пакеті 51,196 грама, які ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зберігали та перевозили з метою його подальшого збуту.
Також, у продовж невстановленого слідством часу та обставинах ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою збуту наркотичних засобів, незаконно виготовили та зберігали з метою збуту по місцю свого проживання, в АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у особливо великих розмірах.
В подальшому, 03.11.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а саме в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 4165,087 грама, які ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зберігали з метою його подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), тобто у незаконному придбанні, виготовлені, перевезенні, зберіганні з метою збуту у особливо великих розмірах, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
05.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України.
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням викладеного, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, слідчий вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, з урахуванням наведених ризиків, а також того, що ОСОБА_4 , окрім іншого, підозрюється також у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий посилаючись на положення п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, зазначає про наявність підстави не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_4 обґрунтованими.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000391 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України.
У даному провадженні о 13.00 год. 03.11.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.
04.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
05.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбані, виготовлені, перевезені, зберіганні з метою збуту у особливо великих розмірах, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 307 КК України. Зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17.07.2020; протоколи проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.10.2021, 13.10.2021; висновки експертів №СЕ-19/120-21/10656-НЗПРАП від 23.10.2021, №СЕ-19/120-21/10714-НЗПРАП від 22.10.2021; протоколи допиту свідків від 19.10.2021: ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), ОСОБА_10 (анкетні дані змінено); протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.01.2021 №33т/9/6; протокол проведення обушку від 03.11.2021 у автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 ; висновки судової експертиз №СЕ-19/120-21/11279-НЗПРАП від 04.11.2021, №СЕ-19/120-21/11297-НЗПРАП від 04.11.2021; протокол проведення обушку від 03.11.2021 в АДРЕСА_1 , інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.
Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочинів, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України, які відповідно до ст..12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відповідно, за вчинення останнього передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.
Також, на даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Наявні дані кримінального провадження вказують на те, що до злочинної діяльності ОСОБА_4 причетні інші особи. У зв`язку із цим, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед наркотичних засобів. Місця їх зберігання та обставин збуту, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів тощо. ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час психотропні та наркотичні речовини, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідка слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, немає постійного законного заробітку, неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів. Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 виключає його утримання під вартою, слідчому судді не надано.
Слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку з цим, слідчий суддя враховує мотив та спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.
Таким чином, в судовому засіданні прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінальному правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
За змістом ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи спосіб вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_4 , про який зазначено у повідомленні про підозру, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що належать до категорії особливо тяжких, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні №0000391 від 17.07.2020.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13.00 год. 01.01.2022, без визначення розміру застави, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1