В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньою, одруженого, працюючого підсобним робітником без офіційного влаштування, раніше не судимого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2020 у період часу з 00:30 до 06:00, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій та їх караність, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , викрав належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Ergo F180», вартістю 241 гривень 66 копійок, та планшет марки «Samssung Galaxy Tab A» моделі SM-Т585, вартістю 3700 гривень 00 копійок, після чого зник з місця події, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 3941 гривень 66 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та показав суду, що дійсно 10.04.2020 у період часу з 00:30 до 06:00, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Донська 55, викрав належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Ergo F180» та планшет марки «Samssung Galaxy Tab A». В подальшому телефон ним було повернуто, а за планшет розрахувався з потерпілою.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КГІК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що його дії органом досудового слідства за ст.185 ч.1 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, щиро кається та повністю відшкодувала завдані кримінальним правопорушенням збитки, які суд визнає як пом`якшуючі відповідальність обставини.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не знаходить.

З врахуванням викладеного, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 має заробіток суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання за Кримінальним кодексом, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 1307,60 грн. стягнути ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Ergo F180», який передано власнику ОСОБА_5 на зберігання - залишити останній.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень (вісімсот пятдесят) гривень .

Судові витрати за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 1307,60 грн. стягнути ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Ergo F180», який передано власнику ОСОБА_5 на зберігання - залишити останній.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1