Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/543/21

Номер провадження: 1-кп/511/116/21

25 листопада 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000664 від 19.12.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Первомайськ Р. Молдова, особу без громадянства, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 06.03.2000 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК - з іспитовим строком 2 роки;
2) 16.01.2002 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст.140, ч.3 ст.185, 42 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнений по УДО - 26.12.2003 року, невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 4 дня ;
3) 25.10.2006 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 4 ст.296, ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений - 17.12.2008 року по відбуттю покарання;
4) 26.03.2012 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців 2 днів позбавлення волі . Звільнений 26.03.2012 року по відбуттю покарання;
5) 22.11.2013 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
6) 24.06.2014 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 1 ст.129 КК України до 6 місяців арешту. В силу ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
7) 19.01.2015 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 162, 395, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточний строк до відбуття - 2 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 22.04.2016 року;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 16.12.2020 у вечірній час (більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим), знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, разом з ОСОБА_5 з метою заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень навмисно нанесли чисельні удари по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_8 , тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки і живота, що поєднує переломи передніх відділів 5-7 правих ребер і бічних відділів 8-11 лівих ребер з розривом селезінки і масивним крововиливом у черевну порожнину, від який останній помер.
Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та настала від травматичного шоку з гіповолемічним компонентом, який обумовлений масивною крововтратою.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду показав, що 16.12.2020 року після роботи прийшов додому у власний будинок по АДРЕСА_1 о 14.00 годині та сів вдома поїсти, при цьому випивав, коли близько 14 години 30 хвилин до нього прийшов ОСОБА_5 , вони продовжили разом випивати. З з часом у них закінчились цигарки і вони разом пішли до додому до потерпілого ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 був дома, вони взяли в нього цигарки і покликали його з собою. ОСОБА_8 взяв з собою вина і вони втрьох прийшли до нього додому та продовжили випивати. З часом він сильно оп`янів, ОСОБА_5 був більш тверезий та почав сварку з ОСОБА_8 . Він і до цього дня зверхньо ставився до ОСОБА_8 , вважав його бомжем за його спосіб життя, в цей день почав згадувати йому давні образи з дитинства. В ході сварки спочатку взяв дерев`яну дошку зі столу та декілька разів вдарив ОСОБА_8 по голові з такою силою, що дошка розламалася на шматки. ОСОБА_8 від удару знепритомнів, тоді ОСОБА_5 став його поливати водою. Коли той прийшов до тями, вони послали його знову за вином і той приніс ще 2 літра вина і вони продовжили пити.
ОСОБА_5 знов почав сварку з ОСОБА_8 , бив його кулаками та декілька разів ногами в груди та живіт. При цьому ОСОБА_8 весь час сидів на дивані навпроти них і не піднімався. Він намагався зупинити ОСОБА_5 і вчинюване ним насилля, однак ОСОБА_5 знайшов в його будинку дерев`яну палицю і почав нею бити ОСОБА_8 по спині та шиї, а потім і його вдарив по голові. Він також на деякий час від нанесеного удару по голові знепритомнів, а потім скоріш за все заснув. Його розбудив ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_8 чогось хрипить і його треба завезти додому. Вони за руки підвели ОСОБА_8 та посадили до дитячої колиски, ОСОБА_8 ще дихав і хрипів, однак самостійно іти не міг, він його накрив курткою і вони його повезли на колисці додому. Це вже був вечір і було темно, коли вони приїхали до будинку ОСОБА_8 і перенесли його разом з ОСОБА_5 в будинок і поклали на диван, укрили ковдрою. Це було біля 18-19 години 16.12.2021 року. Після цього з ОСОБА_5 розійшлися по домівкам. Він жодних тілесних ушкоджень потерпілому в той день не наносив. Про те, що ОСОБА_10 був сильно побитий він навіть не здогадувався, а тому не викликав швидку допомогу.
В свою чергу допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину також не визнав і суду показав, що до побиття потерпілого ОСОБА_8 причетний ОСОБА_4 . Суду показав, що 16.12.2020 року був вдома до обіду, до цього від нього поїхала дружина, так як вони посварилися з нею, вона не хотіла, щоб він спілкувався з ОСОБА_11 . Раніше його дружина бачила як ОСОБА_4 бив ОСОБА_8 , а також вона знала про їх дуже близькі стосунки. До цих подій він 3-4 місяці взагалі не вживав спиртні напої. Він збирався їхати до дружини, зайшов до ОСОБА_12 взяти у нього цигарок. ОСОБА_4 відкрив двері, він зайшов, в нього вдома був ОСОБА_8 і спав на дивані.
ОСОБА_4 запропонував випити, він відмовився, тоді вони разом з ОСОБА_13 продовжили пити. ОСОБА_4 послав ОСОБА_8 , ще за вином, той приніс вино, він їм наливав, вони випивали і ОСОБА_4 знов почав посилати ОСОБА_14 за вином, однак той не захотів знову йти за спиртним. Тоді ОСОБА_4 спочатку вдарив ОСОБА_8 декілька разів кулаком по голові та палицею по спині, шиї, а потім взяв дерев`яну дошку та вдарив нею по голові ОСОБА_8 , від чого розбив потерпілому до крові голову, а дошка розлетілась від удару на шматки. Після нанесених ударів у ОСОБА_8 була вся голова в крові, він нагрів воду та злив йому на голову. В нього була відкрита рана на голові, з якої текла кров. ОСОБА_4 продовжував бити ОСОБА_10 , той вже не міг стояти на ногах. Він запропонував визвати ОСОБА_10 швидку допомогу, ОСОБА_4 запропонував на тачці відвезти його додому. Він привіз з дому дитячу колиску, вони погрузили на неї ОСОБА_8 , той дихав і був ще живий і на цій колясці завезли його додому, вигрузили ОСОБА_8 і він пішов додому, переодягнувся та поїхав до дружини в м. Миколаїв.
Таким чином обвинувачені кожен з них заперечували свою причетність до нанесення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.
Між тим суд, відповідно до ст.94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставин кримінального провадження, прийшов до висновку, що заперечуючи свою винуватість у суді, обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_5 дали в суді покази, які не повністю відповідають дійсності, а їх винуватість у вчиненні даного злочину підтверджена по справі наступними доказами.
Так потерпіла ОСОБА_16 в суді показала, що в суботу 19 грудня 2020 року в вечірній час приїхала до сина в будинок по АДРЕСА_2 , в якому він проживав і знайшла його там в ліжку мертвим. Син лежав в ліжку одягнений був побитий. Останній раз вона його бачила живим 15 грудня 2020 року. Слідів побиття на той час на ньому не було. У неї були неприязні відносини з ОСОБА_4 , так як син з ним пив. Син проживав в будинку її покійної матері, він хворів туберкульозом, ВІЧ. Почав пити, приводив друзів в будинок, вона завжди приходила до сина і розганяла його дружків. Сина знайшли мертвим на дивані, він лежав у одязі, тілесні ушкодження були помітні на обличчі та на височній частині голови.
В свою чергу свідок ОСОБА_17 суду показала, що є рідною сестрою ОСОБА_8 і саме вони з мамою знайшли мертвого брата в його помешканні. Останній раз бачила його живим 16.12.2020 року біля 16.00 години в селі біля магазину «Дружба» з друзями.
Покази потерпілої та свідка узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 19.12.2020 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , відповідно до якого під час огляду будинку в АДРЕСА_2 в кімнаті на дивані виявлено труп ОСОБА_8 , накритий ковдрою. Під час огляду трупу на місці події виявлено тілесні ушкодження на обличчі, при цьому будь-які сліди боротьби в приміщення не виявлено (а.с.62 т.1)
Даними протоколу огляду трупу від 22.12.2020 року, який було проведено в приміщенні Роздільнянського СМЕ, наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 підтверджено, крім цього під час детального огляду експертом виявлено тілесні ушкодження на обличчі , на тілі в області грудної клітини у виді саден та синців, також виявлено закриту травму грудної клітини, перелами ребер після розтину, а також вилучено носильні речі ОСОБА_8 , які були на ньому на момент смерті, це спортивну кофту синього кольору з надписом «lucky»; чоловічі штани чорного кольору, спортивну кофту з надписом «Sport»; чоловічу сорочку чорного кольору; кросівок синього кольору з полосами білого кольору, на які було накладено арешт і постановою слідчого визнано речовими доказами (а.с.71,95 т.1)
Даними висновку судово-медичної експертизи №77/132 від 22.12.2020 року в подальшому також підтверджено, що смерть ОСОБА_8 настала від спричинених йому тілесних ушкоджень. Так при огляді трупу експертом виявлено у потерпілого наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки і живота, що поєднує: переломи передніх відділів 5-7 ребер і бічних відділів 8-11 ребер з розривом селезінки і масивним крововиливом у черевну порожнину, синці грудної стінки, а також численні синці та садна на обличчі, тильних поверхнях передпліч та кистей; смугасті садна на шиї. Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою травмою грудної клітки і живота у виді переламів 5-7 ребер і бічних відділів 8-11 ребер з розривом селезінки та настала від травматичного шоку з гіповолемічним компонентом, який обумовлений масивною крововтратою. Смерть настала в проміжку з 17-18 грудня 2020 року.
Також згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження були заподіяні в результаті численних (не менше десяти) ударів тупими предметами, в тому числі це могли бути кінцівки (кулаки, ноги), а смугасті садна на шиї могли бути заподіянні тупим предметом, який має відповідну вузьку довгасту (травмуючу поверхню). Усі виявлені при дослідженні трупу ушкодження мають ознаку за життєвості, давність отриманих ушкоджень від їх спричинення до настання смерті в межах декількох годин, також вони були спричинені за досить короткий проміжок часу у швидкій послідовності одне за одним.
Виявлена у померлого закрита травма грудної клітки і живота з переламами ребер та розривом селезінки, що обумовило розвиток травматичного шоку та настання смерті містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а садна та синці містять ознаки легких тілесних ушкоджень.
Також виявлені садна та синці на поверхнях передпліч та кистей характерні для захисту (самооборони) під час заподіяння ушкоджень. Також експертом встановлено, що перед настанням смерті ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає тяжкому ступеню з огляду на вміст етилового спирту в крові (3,11%).(а,с.87 т.1)
Відповідно дані експертизи узгоджуються з показами в обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді, про те, що тілесні ушкодження, несумісні з життям потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно не 19.12.2021 року по місцю виявлення тіла потерпілого в його будинку по АДРЕСА_2 , а ввечері 16.12.2021 року по місцю помешкання обвинуваченого ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , де потерпілий та обоє обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після обіду вживали алкогольні напої.
З вищенаведеними доказами узгоджуються покази свідка ОСОБА_20 , яка суду показала, що 16 грудня 2020 року після обіду вона також була вдома у власному помешканні по АДРЕСА_1 і до неї по воду з бутилками з дому приходив сусід ОСОБА_12 разом із ОСОБА_21 . Останній до двору її будинку не заходив, а чекав ОСОБА_22 біля її будинку на дорозі. Вона послала ОСОБА_4 за водою до її батьків ОСОБА_23 , які також проживають на цій вулиці, що ОСОБА_24 і зробив.
В свою чергу свідки подружжя ОСОБА_25 та ОСОБА_23 доповнили покази попереднього свідка та підтвердили той факт, що 16.12.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 був вдома , і біля 15 години з дому приходив до них по воду, так як в нього не має власного водопроводу. Вони з ОСОБА_4 сусіди, проживають по одній вулиці. Крім цього повідомили суду, в цей день 16 грудня 2020 року бачили останній раз живим ОСОБА_8 о 14 годині, він їм продав дрова, а вони за це йому дати 70 грн та пляшку вина. ОСОБА_8 вже на той час був випивший, однак будь-яких видимих тілесних ушкоджень на ньому не було.
В свою чергу свідок захисту ОСОБА_26 суду показала, що 16.12.2021 року вона була вдома і бачила сина ОСОБА_5 , який проживає разом з нею. Він був вдома і сказав, що їде до дружини в м. Миколаїв, так як вона найшла йому там роботу. Біля 15 години він пішов з дому на трасу на автобус і більше в цей день вона його не бачила. Потім через декілька днів вона почула про смерть ОСОБА_8 , син приїхав та сказав, що його викликають в поліцію, а потім в її будинку провели обшук.
Також свідок захисту ОСОБА_27 , допитана по справі в режимі відеоконференцзв`язку суду підтвердила, що є дружиною ОСОБА_5 , однак вони в грудні 2020 року не проживали з чоловіком разом, вона поїхала жити до м. Вознесенськ Миколаївської області. Так 16.12.2021 року біля 20 години вона подзвонила чоловіку та сказала, що вона для нього знайшла роботу і щоб він до неї приїхав. Підтвердила в суді, що ОСОБА_5 приїхав до неї 17.12.2020 року о 8 год 30 хв.
Таким чином покази свідків захисту ОСОБА_26 та ОСОБА_27 також не протирічать матеріалам справи та показам інших свідків обвинувачення, а лише доповнюють їх і не спростовують факту перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в ввечері у будинку ОСОБА_4 .
Також не протирічать показам вищенаведених свідків і інших матеріалам справи покази допитаних в суді свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які охарактеризували потерпілого ОСОБА_30 та обвинуваченого ОСОБА_4 , як осіб, які зловживають алкогольними напоями та ведуть відповідний їх становищу спосіб життя.
Покази свідків та інші вищенаведені докази узгоджуються і з даними протоколу слідчого експерименту від 21.01.2021 року, відеозапис якого відтворено в судовому засіданні, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в присутності його захисника, понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , з якого встановлено що під час слідчого експерименту ОСОБА_4 відтворював події 16.12.2021 року, знаходячись у власному будинку по АДРЕСА_1 надавав пояснення щодо перебігу подій та вказав в самому будинку на місце вчинення злочину, час вчинення злочину та спосіб заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_33 , що повністю узгоджуться з пред`явленим обвинуваченням в цій частині. При цьому відтворюючи події того дня, зазначив, що бачив як саме ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 , спочатку завдавши йому удари по голові дерев`яною дошкою, а потім ногами та кулаками в грудну клітину, а також дерев`яною палицею, а потім деякий час він спав і не бачив подій, що відбувалися в його будинку. Також обвинувачений показав, як вони з ОСОБА_5 погрузили ще живого ОСОБА_8 , який на той час вже не міг пересуватись самостійно та хрипів до дитячої коляски, яку привіз ОСОБА_5 , щоб перевезти ОСОБА_8 , до його помешкання. При цьому, як і даючи покази в суді, заперечував свою причетність до нанесення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, а зазначав, що цей злочин вчинив ОСОБА_5 (а.с.5 т.2)
Також загалом не протирічать встановленим обставинам справи і дані протоколу слідчого експерименту від 21.01.2021 року, відеозапис якого відтворено в судовому засіданні, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в присутності його захисника, понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , з якого встановлено що під час слідчого експерименту ОСОБА_5 відтворював події 16.12.2021 року , знаходячись у будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та давав пояснення, щодо обставин спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в будинку ОСОБА_4 . При цьому показав, що саме в ході конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 останньому було заподіяно тілесні ушкодження. ОСОБА_4 за версією ОСОБА_5 , яку він підтримав і у суді, з метою спричинення тілесних ушкоджень бив потерпілого дошкою дерев`яною по голові, потім дерев`яною палицею по спині, а потім в обличчя кулаками.(а.с.17 т.2)
Відповідно обставини вчинення злочину, про які повідомили обвинувачені також підтверджуються і даними протоколу обшуку від 24.12.2020 року, який було проведено в будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_4 та за його згодою на підставі ухвали слідчого судді від 24.12.2020 року (а.с.110 т.1), в ході якого в приміщенні будинку під огляду було виявлено предмети, які містили на собі сліди злочину, зокрема:1) кепку жовтого кольору ; 2) наволочку білого кольору; 3) 6 фрагментів дерев`яної дошки; 4) дерев`яну палицю з плямами бурого кольору; 5) чоловічу куртку чорного кольору зі смужками білого кольору. Як вбачається з опису речей вилучених у будинку ОСОБА_4 серед них містяться знаряддя злочину фрагменти дерев`яної дошки та дерев`яна палиця, на які обвинувачені вказали як на предмети, за допомогою яких кожен з них за протилежною версією заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а.с.100)
Відповідно дані предмети вилучені під час обшуку визнані по справі речовими доказами на них було накладено арешт (а.с.108 т.1) і відповідно вони були предметом дослідження судово-імунологічних експертиз.
Так даними висновку судово-імунологічної експертизи №1366 від 30.12.2020 року кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. (а.с.32 т.2) Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1367 від 30.12.20201 року кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. (а.с.37 т.2) Відповідно до висновку судово- експертизи №571 від 04.01.2021 року кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. (а.с.49 т.2) Біологічні зразки крові, підногтевих зрізів від обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відібрано в установлений законом спосіб на підставі постанов прокруора від 25.12.2020 року відповідно до протоколів про відібрання зразків від 25.12.2020 року. (а.с.143, 145, 158, 160 т.1)
Даними судово-імунологічної експертизи №51 від 21.01.2021 року підтверджено, що на дерев`яній палиці та 5-ти фрагментах дерев`яної дошки , вилучених під час проведення обшуку за адресою по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 знайдено кров людини, після встановлення групової належності експерт прийшов до висновку, що на дерев`яній палиці і на 2-х фрагментах дошки 1. У її походження не виключається від підозрюваного ОСОБА_4 як носія крові групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО , а ще на одному фрагменті дошки не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_8 як носія крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. (а.с.83 т.2), що вочевидь підтверджує , що дерев`яна дошка з огляду на покази обвинувачених дійсно була знаряддям злочину, за допомогою якої також наносились тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 та в свою чергу підтверджує і ту обставину, що дерев`яною палицею за версією ОСОБА_4 йому також могли наноситись удари, в тому числі ОСОБА_5 .
Також даними судово-імунологічної експертизи №119 від 29.01.2021 року підтверджено, що на чоловічій куртці, вилученій під час проведення обшуку за адресою по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 знайдено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_8 як носія групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с.103 т.2), що також на думку суду підтверджує факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме в будинку обвинуваченого ОСОБА_15 .
Крім цього, відповідно до даних протоколу обшуку від 24.12.2021 року помешкання обвинуваченого ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.12.2021 року, встановлено, що під час обушку помешкання ОСОБА_5 вилучено було ряд речей, які могли містити сліди злочину і відповідно на них накладено арешт ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.12.2021 року (а.с.120 т.1), а саме: - куртку із надписом «Jeep» темно-синього кольору; - кофту білого кольору із надписом «Gianni Armani»;- куртку темного кольору із надписом «Riccardo» 46-го розміру;- джинси синього кольору із надписом «Emporio Armani»;- куртку синього кольору із надписом «Casual smart outwear».
Так даними судово-імунологічної експертизи №139 від 09.02.2021 року підтверджено, що із вилучених речей під час проведення обшуку за адресою по АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений ОСОБА_5 на джинсах синього кольору із надписом «Emporio Armani» знайдено кров людини, після встановленні групової належності її походження не виключається саме від потерпілого ОСОБА_8 як носія групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с.103 т.2), що також на думку суду підтверджує причетність ОСОБА_5 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 (а.с.113 т.2).
В свою чергу даними судово-імунологічної експертизи №138 від 09.02.2021 року підтверджено, що із вилучених речей під час проведення обшуку за адресою по АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений ОСОБА_5 на куртці темного кольору із надписом «Riccardo» знайдено кров людини, після встановленні групової належності якої, її походження потерпілому ОСОБА_8 в об`єкті №5 як носію групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, а також обвинуваченому ОСОБА_4 як носію групи крові В з ізогемаглютніном анти А за ізосерологічною системою АВО. (а.с.103 т.2), що також на думку суду підтверджує причетність ОСОБА_5 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а також підтверджує правдивість показів ОСОБА_4 про спричинення ОСОБА_5 і йому тілесних ушкоджень під час бійки (а.с.156 т.2).
Крім цього, на носильних речах потерпілого ОСОБА_8 , вилучених під час огляду трупу ОСОБА_8 від 22.12.202щ року відповідно до висновку судово- імунологічної експертизи №62 від 22.01.2021 року , зокрема на спортивній кофті з написом « Sport» та на брюках потерпілого знайдена кров людини, походження якої не виключається від потрепілого ОСОБА_8 , як носія групи А з ізогемаглютиніном анти В по ізосерологічній системі АВО , а на кофті і від обох обвинувачених ОСОБА_36 та ОСОБА_5 (а.с.124 т.2)
Доповнюють дані докази і не протирічать їм і дані протоколу огляду відео від 10.01.2001 року, а також дані двох відеозаписів із камери відеоспостереження, встановленої на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_4 , на яких зафіксовані події які відбувалися 16.12.2020 року в період часу з 19:08:10 по 19:33:04 на частині вулиці Павла Каплуна, які були переглянуті в судовому засіданні.
Так протягом всього часу відеозапису зображено частину території подвір`я та частину АДРЕСА_1 . Так відповідно до даних динамічного напису білого кольору у правому верхньому куті під час фрагменту відеозапису «19:08:15 по 19:08:2016» зроблено стоп кадр (скріншот №2,3), на якому зафіксовано як рухаються дві особи чоловічої статі, при цьому один з яких котить дитячу колиску, а потім ці особи повертають на вулицю Шкільна. Далі, відповідно до даних динамічного напису у правому верхньому куті під час фрагменту відеозапису «19:28:36 хв по 19:28:38 хв.» зроблено стоп кадр (скріншот№1), на якому зафіксовано як рухаються одна особа чоловічої статі та котить дитячу колиску. (а.с.191 т.1) Даний відеозапис постановою слідчого від 10.01.2021 року визнано речовим доказом по справі (а.с.197 т.1).
Доповнюють вищенведені докази і дані протоколу обшуку від 28.12.2021 року помешкання обвинуваченого ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.12.2021 року, встановлено, що під час обушку помешкання ОСОБА_5 вилучено було дитячу колиску синього кольору, із основою корпуса білого кольору з надписами «Tvister» та «Comfort», на яку накладено арешт та визнано постановою слідчого від 03.03.2021 року речовим доказом по справі, так як саме на цій колисці обвинувачені перевезли ОСОБА_8 з помешкання ОСОБА_4 з вулиці Павла Каплуна до помешкання ОСОБА_8 на вул. Гагаріна. (а.с.176 т.1)
Не протирічать даним висновкам суду висновки судово- імунологічних експертиз №570 від 12.01.20201 року (а.с.43 т.2), №571 від 04.01.2021 року (а.с.49 т.2), №15 від 13.01.2021 року (а.с.58 т.2) , №16 від 13.01.2021 року(а.с.66 т.2), №35 від 19.01.202021 року (а.с.75 т.2) , №47 від 20.01.2021 року (а.с.135 т.2), висновок №136 від 09.02.2021 року, якими не підтверджено наявність слідів злочину на інших вилучених речах та досліджених біологічних зразках у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню.
Відтак суд, оцінивши всі вищенаведені докази в сукупності на предмет їх законності, допустимості та належності, прийшов до висновку, що вони повно відтворюють картину подій, всі вони зібрані відповідно до норм КПК , докази є належними та допустимими, а також такими, що в своїй сукупності повністю підтверджують вину обох обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , від яких настала смерть останнього, ці докази доповнюють один одного та разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
Відповідно, проаналізувавши вищенаведені докази по справі, суд також прийшов до висновку, що не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визнали свою вину у вчиненні даного злочину, вони обоє причетні до його вчинення .
Невизнання вини обвинуваченими після вчинення злочину на всіх стадіях розслідування даного злочину є їх захисною позицією і на думку суду викликана бажанням кожного з них покращити своє становище по даному кримінальному провадженню, так як кожний із обвинувачених, заперечуючи свою вину, фактично винуватив у вчиненні цього злочину іншого, даючи при цьому дзеркальні, однак логічні та переконливі покази про винуватість у вчиненні злочину іншого.
Так в судовому засіданні, звинувачуючи у вчиненні злочину протилежну сторону, обоє обвинувачених і ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 розповіли і про спосіб нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, і про місце , і про знаряддя вчинення злочину, що на думку суду підтверджує той факт, що обоє були присутні на місці вчинення злочину, а потім разом намагалися уникнути відповідальності за скоєне та приховати сліди злочину.
При цьому в судовому засіданні кожен із обвинувачених переконував суд у відсутності у нього мотивів для заподіяння такого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , заперечували наявність такої кількості тілесних ушкоджень у потерпілого.
Між тим в судовому засіданні встановлено, що умисел на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень у обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник під час тривалого сумісного вживання алкогольних напоїв, під час якого виникали конфлікти між самими обвинуваченими, так і між обвинуваченими та потерпілим. Тому мотиви у обвинувачених для спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в цій ситуації могли бути самим незначними виходячи із обставин, які встановлені судом.
Також суд переконаний з огляду на досліджені докази, що при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлювали свої дії та керували ними, оскільки після вчинення кримінального правопорушення обвинувачені вчинили всі дії, необхідні для прикриття злочину, а саме діючи спільно виявивши, що ОСОБА_8 , будучи у свідомості , по причині заподіяння йому тілесних ушкоджень хрипить та не може самостійно піти додому, вивезли його на дитячій колисці до додому, де покинули його і не надали необхідної допомоги. В такий спосіб обоє обвинувачених намагались уникнути відповідальності за скоєне.
Також суд, аналізуючи та перевіряючи захисні позиції обвинувачених, вважає за необхідне зазначити , що дії обвинувачених органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, диспозицією якої передбачено відповідальність за спричинення тяжких тілесних ушкоджень особі, від яких настала смерть і мова йдеться про групу осіб, утворену без попередньої змови. Обвинуваченим інкримінується вчинення злочину саме групою осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КК України, злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. При цьому взаємодія учасників може виникнути як у момент початку скоєння злочину, так і під час його вчинення. При цьому необов`язково, щоб тілесні ушкодження були заподіяні кожним із виконавців (наприклад, один з учасників групи пригнічує опір потерпілого, тоді як інший заподіює ушкодження). У цих випадках, як правило, співучасник приєднується до виконавця, що вже почав виконувати об`єктивну сторону злочину. Їхні дії мають бути погоджені щодо суб`єкта та об`єктивної сторони злочину, і ці особи повинні усвідомлювати, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату.
Аналізуючи всі зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, у спосіб який у свої показах частково замовчують, мали спільний умисел на їх заподіяння. Такий висновок суду обгрунтовується наступним.
Так ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження в будинку ОСОБА_4 , у невеличкому приміщенні кімнаті кухні, де кожен з обвинувачених мав змогу бачити та усвідомлювати дії іншого співучасника, відповідно погоджувався з ними та продовжував свої протиправні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. В даній ситуації обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_37 домінували над потерпілим ОСОБА_8 , посилали його за спиртними напоями, які періодично закінчувалися, принижували його, а потім перешли до фізичного насилля.
При цьому, ці дії були погоджені обвинуваченими стосовно об`єкта та об`єктивної сторони злочину, а тому обвинувачені повинні були усвідомлювати з огляду на обставини справи, що діють для досягнення єдиного злочинного результату заподіяння тілесних ушкоджень одній особі ОСОБА_8 . Сильний стан алкогольного оп`яніння, про який розповідав в суді ОСОБА_4 , не виправдовує його дії .
Не спростовує цього висновку суду і той факт, що висновками експертиз підтверджено наявність слідів крові, якак може належати лише обвинуваченому ОСОБА_4 на дерев`яній палиці, і на фрагментах дерев`яної дошки, якими в свою чергу були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому. . Навіть спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 можливо ОСОБА_5 не мало для нього будь-яких тяжких наслідків, останній після цього свідомо допомагав ОСОБА_5 позбавитися від потерпілого ОСОБА_8 та завезти його додому.
Також суд вважає, що виходячи з встановлених обставин справи, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про те, що в обвинувальному акті висунуто його підзахисному неконкретне обвинувачення, так як не було розмежовано дії співучасників і не зазначено хто і які тілесні ушкодження завдав потерпілому та ступінь їх тяжкості, то і діям обох обвинувачених дана неправильна оцінка, не беруться судом до уваги, так як обвинувачені виконували спільні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, виконували ці дії одночасно, а тому при такій ситуації не потребує розмежування в обвинуваченні хто, скільки і в які частини тіла потерпілому наносив удари, що зокрема відповідає правовій позиції ВС від 07.10.2020 року по справі №589/2313/18 щодо кваліфікації дій осіб, які вчинили злочин у співучасті.
Таким чином, розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України, як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, в результаті яких настала смерть ОСОБА_8 .
Призначаючи обвинуваченим покарання за вчинений злочини суд, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені. Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю проживання, раніше неодноразово судимий за злочини проти власнооті та життя і здоров"я людини. .
Також негативно характеризується по місцю проживання і обвинувачений ОСОБА_4 , як людина яка зловживає алкогольними напоями , проявляє себе агресивно в такому стані. Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Між тим судом встановлено, що у обвинуваченого на час розгляду справи у суді наявне онкологічне захворювання і останній потребує дообстеження та консультацій лікаря онколога. Дану обставину суд визнає на підставі ст.66 КК України пом`якшуючою його вину обставиною.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №78 від 16.02.2021 року ОСОБА_5 на час, який відноситься до вчинення злочину та на час проведення з ним слідчих дій після вчинення злочину будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, в період який відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом.(а.с.129 т.2)
В свою чергу згідно висновку судово-психіатричної експертизи №79 від 16.02.21 року, ОСОБА_4 на час, який відноситься до вчинення злочину та на час проведення з ним слідчих дій, а також на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав, а виявляв клінічні ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (активна залежність), які за глибиною та ступенем виразності не досягли психотичного рівня та не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.175 т.2)
Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я, що є найвищою соціальною цінністю, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, і вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливі без ізоляції від суспільства, тому вважає, що обвинуваченому належить обрати покарання , передбачене санкцією ст.ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі .
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, і вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливі без ізоляції від суспільства, тому вважає, що обвинуваченому належить обрати покарання , передбачене санкцією .ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі з поміщенням до кримінально- виконавчої установи для реального відбуття покарання.
Суд вважає, що призначення обвинуваченим такого виду покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення обвинуваченими нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні.
Згідно протоколів затримання обвинувачені утримуються під вартою по даному кримінальному провадженню з 25 грудня 2020 року , а тому строк відбування покарання за даним вироком вказаним особам належить відраховувати з дати затримання.(а.с.137, 153 т.1)
Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з - 25 грудня 2020 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з - 25 грудня 2020 року.
Залишити запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 23.12.2020 року, 28.12.2020 року, 30.12.2020 року (а. с. 95-96, 108-109, 120-121, 134, 141-142, 157, 184).
Речові докази на а. с. 95, 109, 121, 134, 141, 157, 184, - спортивну кофту синього кольору з надписом «lucky»; чоловічі штани чорного кольору, спортивну кофту з надписом «Sport»; чоловічу сорочку чорного кольору; кросівок синього кольору з полосами білого кольору; спортивну кепку із надписом «VOKEYDESICI; наволочку білого кольору із орнаментом ; чоловічу куртку чорного кольору зі смужками білого кольору; шість фрагментів дерев`яної дошки коричневого кольору; дерев`яну палицюу; куртку із надписом «Jeep» темно синього кольору; кофту білого кольору із надписом «Gianni Armani»; куртку темного кольору із надписом «Riccardo» 46-го розміру; джинси синього кольору із надписом «Emporio Armani»; куртку синього кольору із надписом «Casual smart outwear»; куртку червоного кольору без надписів; штани джинсові із надписом «Znhzh Benm»; зріз тканини подушки; зріз з деревинної дошки; чоловічі джинси світло-синього кольору; пара чоловічих черевик чорного кольору марки «Talan»; светер чорно сірого кольору; чоловічі спортивні штани сірого кольору марки «Crosshatch»; пара чоловічих кросівок чорного кольору - знищити після набрання вироком законної сили; дитячу коляску синього окрасу з надписами «Tvister» та «Comfort» - після набрання вироком законної сили: повернути ОСОБА_38 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 20___ року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_1