ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4710/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/910/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року відносно засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні подання Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що протягом всього часу відбування покарання ОСОБА_8 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, у зв`язку з чим, відсутні обґрунтовані підстави однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на даний час є передчасним та необґрунтованим.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувану ухвалу та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Вказує, що за час відбування покарання він характеризується позитивно, був працевлаштований, стягнень за вироком суду у нього не має, він має 10 заохочень.
Йому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким в зв`язку з його відмовою від застосування вказаної пільги.
Засуджений ОСОБА_8 , будучи завчасно повідомленим про час та місце розгляду судового провадження, не виявив бажання брати участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовнодо-строкове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне.
ОСОБА_8 засуджений 27 квітня 2016 року Краматорським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 21.12.2015 року по 27.04.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21.06.2016 вирок Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2016 року змінено. ОСОБА_8 вважається засудженим за ч. 4 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. В іншій частині вирок залишено без змін.
Зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 21.12.2015 р. по 21.06.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено 21.12.2015р., кінець строку 20.06.2023р.
Згідно наданої особової справи та зі змісту характеристики на засудженого слідує, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.12.2015 року.
З 24.12.2015 року по 08.08.2016 року знаходився в державній установі «Артемівський слідчий ізолятор». До праці не залучався. Вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував 1 раз, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав. Характеризувався негативно.
З 08.08.2016 року по 05.12.2016 року відбував покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував. Адміністрацією колонії не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 07.12.2016 року по 13.03.2017 року знаходився в державній установі «Бахмутський слідчий ізолятор». До праці не залучався. Вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував 2 рази, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав. Характеризувався негативно.
З 13.03.2017 по теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)».
За час відбування покарання до виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи ставиться позитивно. Вимоги режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку порушував 1 раз, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня, працевлаштований. Характеризується позитивно.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 у період з 20.03.2018 р. до 25.06.2021 р. має 10 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Також він має 4 стягнення - 29.04.2016 р, 23.12.2016 р. , 20.01.2017 р. та 13.03.2019 р.
Крім того, згідно витягу з протоколу №25 засідання комісії державної установи «Диканівська виправна колонія (№25)» від 27.06.2019 р. засудженому ОСОБА_8 відмовлено в його переведенні до дільниці соціальної реабілітації при колонії, тому що він не стає на шлях виправлення.
28.10.2020 р. на засідання комісії виправної установи засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, з урахуванням даних, що містяться у характеристиці та особовій справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 на даний час не став на шлях виправлення.

Відтак, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування засудженим ОСОБА_8 покарання свідчать про те, що наразі відсутні достатні підстави для висновку щодо необхідності умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, та навпаки встановлено, що протягом значного строку відбування покарання засуджений характеризувався негативно, працевлаштований з 2018 року, він маєзаохочення, проте неодноразово допускав порушення вимог режиму відбування покарання, що не доводить його виправлення на краще.

Таким чином правильним є висновок суду, що умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 є передчасним.
Посилання в апеляційній скарзі засудженого на дані щодо його поведінки, зокрема отриманих ним заохочень, відношення до скоєного злочину, відсутність стягнень за вироком суду вже комплексно досліджені судом першої інстанції при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення, а підстав для надання їм іншої оцінки колегія суддів не вбачає.
Отже, викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на ретельному дослідженні поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання та зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року відносно засудженого ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді