ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/2331/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1028/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно - дострокове звільнення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

засудженого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року якою відмовлено в умовно- достроковому звільненні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати . Звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Вказує, що за час відбування покарання став на шлях виправлення, звернувся до релігії.

Має заохочення , є прикладом для оточуючих.

Усвідомив свою провину.

Має дружину, яка хворіє і потребує допомоги та тещу, якій 84 роки.

У квітні 2021 року захворів і перебуває на лікуванні .

Стягнень не має. Приймає участь в громадському житті відділення та колонії.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви суду.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 17.10.2017 року за ст. 297 ч 3 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку 11.01.2018 року. Кінець строку 11.07.2022 року.

На день звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відбув 2/3 частини призначеного покарання.

Зі змісту характеристики видно, що за період відбування покарання засуджений характеризується задовільно. Не працевлаштований у зв`язку з хворобою.

З представниками установи ввічливий. На заходи виховного впливу реагує.

У січні 2021 року комісією установи виконання покарання було відмовлено у зверненні до суду із поданням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 як особі, яка не довела свого виправлення.

Вбачається, що на засудженого 1 раз накладалося дисциплінарне стягнення у виді догани. На теперішній час дисциплінарне стягнення погашене, проте ці відомості свідчать, що поведінка засудженого протягом всього часу відбування покарання не була сумлінною.

За час відбування покарання ОСОБА_7 отримав 2 заохочення.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, наразі він відбуває покарання за тяжкий злочин , що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи засудженого та його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.

Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, відомості про тяжкість вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання, як на тому вірно наголошує суд першої інстанції.

Відсутність у засудженого діючих дисциплінарних стягнень не можна визнати тим чинником, який беззаперечно доводить його виправлення.

Дотримання умов режиму відбування покарання є мірою необхідної поведінки, обов`язком особи, засудженої до відбування покарання у виді позбавлення волі.

Наявність невеликої кількості заохочень у засудженого, відбуття ним визначеної законом частини строку покарання, дотримання умов режиму відбування покарання, не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК України, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчиненого засудженим злочину, його суспільною небезпечністю та репутацією особи засудженого в цілому за весь час відбування покарання.

Посилання апелянта на те, шо засуджений має дружину та тещу похилого віку, як на підставу для застосування ст. 81 КК України колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки ці відомості не є тими обставинами, які безпосередньо пов`язані з процесом відбування засудженим покарання та жодним чином не підтверджують процес виправлення засудженого, а тому не можуть бути визнані підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.

Твердження про те, що судом не було враховано щире каяття засудженого колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ці обставини враховуються судом при визначенні виду та міри покарання, і не впливають на висновок про те, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення на час звернення із заявою про застосування до нього умовно- дострокового звільнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував всі обставини та належним чином не мотивував своє рішення, є безпідставними, оскільки суд всебічно, повно дослідив відомості, які надані установою виконання покарання.

Стан здоров`я засудженого не можна визнати підставою для умовно- дострокового звільнення засудженого.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 81 КК України, належним чином мотивував своє рішення і доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 звертався до суду з заявою про застосування положень ст. 81 КК та ст. 84 КК.

З технічного запису судового засідання суду першої інстанції вбачається, що на питання суду ОСОБА_7 вказав на те, що він просить звільнити його умовно- достроково, тобто уточнив свої вимоги.

Разом із тим засуджений має право звернутися до суду у порядку ст. 84 КК за наявності для цього підстав.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 376 ч 2 КПК України , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року якою відмовлено в умовно- достроковому звільненні ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3