Справа №463/9600/21
Провадження №1-кп/463/253/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
в режимі відеоконференції особи,
стосовно якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000555 від 30.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

встановив:

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000555 від 30.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 .

Ухвалою судового засідання від 23.09.2021 постановлено призначити у кримінальному провадженні повторну стаціонарну комплексну психологічно-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації.

На виконання даної ухвали суду експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації 07.11.2021 проведено експертизу та надано висновок судово-психіатричного експерта №163 (отриманий судом 29.12.2021), згідно з яким у ОСОБА_4 як на час інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і у теперішній час не виявлено ознак будь-якого психічного розладу, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У зв`язку з цим, в судовому засіданні поставлено на обговорення питання про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Прокурор та представники потерпілих в судовому засіданні просили кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру закрити.

Захисник та законний представник в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру заперечили та просили призначити у справі ще одну судово-психіатричну експертизу в будь-якій іншій медичній установі, оскільки в матеріалах справи наявні два висновки, які суперечать один одному. Крім цього, законний представник ОСОБА_4 додатково зазначила, що за словами лікарів-психіатрів, які надавали йому лікування, у ОСОБА_4 на даний час наявні психічні розлади і він потребує відповідного лікування.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку законного представника.

Заслухавши думку прокурора, представників потерпілих, захисника, законного представника та ОСОБА_4 , суд встановив наступне.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3 Постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 N7, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ( 2341-14 ), - висновку судово-медичної експертизи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта №163 у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 обвинувачується (29.03.2021), він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 обвинувачується (29.03.2021), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час у ОСОБА_4 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу. У теперішній час у ОСОБА_4 виявлено ознаки симуляції (згідно з МКХ-10, шифр Z 76.5). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

У ОСОБА_4 до періоду правопорушення описані такі психологічні особливості, як: достатній рівень функціонування інтелектуально-мнестичної сфери; середня активність, інтравертованість, вибіркова комунікабельність, емоційна стриманість, схильність до фіксації на значимих переживаннях, ситуаційна лабільність, достатній самоконтроль, здатність дотримуватися своїх інтересів, трудова мотивація, розважальні інтереси, поєднані зі вживанням наркотичних речовин; значимість стосунків з коханою дівчиною. Психологічні особливості ОСОБА_4 не були виражені значно, тому не впливали на його поточну поведінку перед правопорушенням. Встановлення впливу значно виражених психічних особливостей (порушень) на поведінку особи в період правопорушення проводиться судово-психіатричними експертами. У період правопорушення ОСОБА_4 не знаходився у стані фізіологічного афекту, про що свідчать обставини правопорушення та відсутність відповідних визначальних ознак.

Відповідно до ч.5 ст.513 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю з направленням прокурору матеріалів для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про призначення у справі ще одної судово-психіатричної експертизи, оскільки як вбачається з матеріалів справи згідно з висновком стаціонарної психіатричної експертизи №71 від 16.06.2021 ОСОБА_4 на час проведення такої страждав тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі поліморфного психотичного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу із хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Питання чи міг ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, під час інкримінованих йому дій, може бути розглянуте при додатковій судово-психіатричній експертизі лише після проведення ОСОБА_4 лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні, висновок судово-психіатричного експерта №163 від 07.11.2021, наданий за результатами комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної саме після отримання ОСОБА_4 лікування під час його перебування в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на підставі ухвали суду від 27.08.2021, якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Крім цього, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Керуючись ст.2, 129, ч.5 ст.513, ст.516 КПК України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судово-психіатричної експертизи відмовити.
Кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характерущодо ОСОБА_4 закрити.
Матеріали кримінального провадження направити прокурору Галицької окружної прокуратури м.Львова для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: в Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 - залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

На ухвалу суду про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути внесені заперечення, які викладаються в апеляційній скарзі, що подається за наслідками судового розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України.

Суддя: ОСОБА_1