Справа № 182/4396/13-к
Провадження № 1-в/0182/258/2021
У Х В А Л А
Іменем України
13.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі

суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 21.02.2013 р. у справі №182/4396/13-к,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду з заявою про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою суду від 21.02.2013 р. у справі №182/4396/13-к.

В заяві зазначено, що ухвалою слідчого судді від 21.02.2013 у кримінальному провадженні накладено арешти на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .. Так, ухвалою суду від 23.11.2021 р. ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України в зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але питання щодо скасування арешту з квартири накладеного у кримінальному провадженні залишилось не вирішеним. Ухвала набрала законної сили 01.12.2021 р. Просив скасувати арешт з квартири, оскільки він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном в зв`язку з встановленими обмеженнями.

Прокурор не заперечував проти клопотання та вважав за можливе скасувати арешт з квартири, оскільки вказане питання не було вирішено під час прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Дослідивши надані до заяви матеріали та матеріали кримінальної справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21.02.2013 року накладено арешт на майно в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.368 КК України і санкція статті передбачала конфіскацію майна. 22.11.2021 р. прокурором уточнено обсяг обвинувачення та змінено кваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч.3 ст. 368 КК України на ч.1 ст. 190 КК України, санкція статті якої не передбачає конфіскацію майна. Крім того, ухвалою суду від 23.11.2021 р. ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України в зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. В зв`язку тим, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрито, а питання щодо арешту майна залишилось невирішеним, власник майна позбавлений права в повному обсязі розпоряджатись належним йому майном.

За таких обставин, суддя вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, оскільки мета і ціль арешту квартири, визначені в ухвалі слідчого судді Нікополського міськрайонного суду від 21.02.2013р у зазначеному кримінальному провадженні досягнуті, кримінальне провадження закрито і потреба в подальшому застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження відсутня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174,537 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадження №0000414 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 21.02.2013 року (№182/1623/13-к, 1-кс/0182/94/2013) на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1