Справа № 196/89/22
№ провадження 1-кс/196/18/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразового судимого:

-18.03.2011 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

-18.01.2012 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 (три роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71, ст. 72 КК України частково приєднано невідбутий строк 5 днів по вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 до відбуття покарання 3 (три) роки 5 (п`ять) днів позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки звільнений із зала суду;

- 06.12.2012 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 (один) рік 1 (один) місяць по вироку від 18.01.2012 до покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Звільнений 21.08.2014 на підставі постанови Жовтоводського районного суду від 13.08.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 25 днів; -17.01.2020 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

- 22.05.2020 вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- 27.07.2020 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000018 від 02 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці грудня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у денний час ОСОБА_7 будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість в період іспитового строку, знаходячись за місцем проживання співмешканки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , разом із малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доводиться ОСОБА_8 внучкою та достовірно знаючи про малолітній вік останньої, діючи з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом онанізму, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_9 , який виразився у її малолітньому віці, та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснив її інтелектуальне та сексуальне розбещення, шляхом проведення з нею цинічних розмов схиливши її зняти нижню білизну та оголити статеві органи. Після цього, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю дорослих сторонніх осіб у приміщенні квартири, які б могли завадити його злочинним діянням вчинив розпусні дії по відношенню до малолітньої ОСОБА_9 , а саме демонструючи останній, свій оголений статевий орган, шляхом умовляння змусив малолітню ОСОБА_9 тримати та здійснювати активні рухи руками тримаючи його статевий орган, цим самим задовольнивши свою сексуальну пристрасть вчиненим актом онанізму. Як наслідок розпусних дій ОСОБА_7 вплинув на нормальний, моральний, психологічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , тим самим сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

02.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

Підозра, оголошена ОСОБА_7 , ґрунтується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР від 02.02.2022 року; протоколом огляду місця події від 02.02.2022 року; рапортом про реєстрацію заяви про вчинення злочину проти волі, честі та гідності особи від 02.02.2022 року; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.02.2022 року; повідомленням про підозру від 02.02.2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 02.02.2022 року.

Вказані обставини дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч.2 ст. 156 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно вказати, підозрюваний своїми умисними діями вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що дає підстави вважати, що останній може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, необхідно вказати, що в ході досудового розслідування допитана в якості свідка ОСОБА_8 , пояснила, що 23.01.2022 на мобільному телефоні свого співмешканця ОСОБА_7 виявила фото- та відео- файли з розпусними діями останнього у відношенні онуки ОСОБА_9 , після чого нікому не розповідала про вказаний факт, оскільки боялася за своє життя та здоров`я так як ОСОБА_7 неодноразово погрожував фізичною розправою та спричиняв їй тілесні ушкодження. Також малолітня онука ОСОБА_9 після вказаної події почала змінювати свою поведінку при появі ОСОБА_7 , а саме боїться його та ховається від нього та у онуки почалося нетримання мочовиділення в нічний час, чого раніше не було. Окрім чого ОСОБА_7 бачив в обличчя свідків, потерпілу, знає де вони проживають, а тому слідство вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, по даному кримінальному провадженню шляхом вмовляння чи підкупу, з метою зміни ним раніше наданих свідчень на свою користь.

В обґрунтування ризику - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно вказати, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз 27.07.2020 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, перебуває на обліку в Дніпровському районному секторі №3 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, що може свідчити про те, що він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Надані стороною обвинувачення докази дають достатні на даний час підстави для висновку, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні слідчим та прокурором доведені та обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1,3 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, оскільки ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив тяжкий злочин, при цьому не маючи постійного джерела доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків, молодий вік та стан здоров`я, а також те, що він раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, а тому усвідомлює негативні наслідки репутації засуджених за злочин, передбачений ст.156 КК України, що може призвести до вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій, пов`язаних з переховуванням від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 добре знає потерпілу та свідків, у зв`язку з чим може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом вмовляння чи підкупу, з метою зміни ними раніше наданих свідчень на свою користь. При цьому, допитана під час досудового розслідування в якості свідка співмешканка підозрюваного ОСОБА_10 , показала, що після того як вона виявила фото- та відео- файли з розпусними діями ОСОБА_7 у відношенні онуки ОСОБА_9 , нікому не розповідала про вказаний факт, оскільки боялася за своє життя та здоров`я так як ОСОБА_7 неодноразово погрожував фізичною розправою та спричиняв їй тілесні ушкодження. При цьому, малолітня ОСОБА_9 після вказаних подій почала змінювати свою поведінку та при появі ОСОБА_7 боїться його та ховається від нього.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив новий злочин, враховуючи також його вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, суд вважає, що існують ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки враховуючи вищевикладене застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ч.3 ст.182 КПК України та керуючись межами, встановленими ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначити заставу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196-197, 205, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 11.30 години 03 квітня 2022 року, взявши його під варту із зали суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 11.30 години 03 лютого 2022 року.

Для утримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» Міністерства юстиції України.

Ухвалу направити СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1