ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3139/21 Справа № 183/8233/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393, якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новопокровка Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Новомосковського мвськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000393 повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, до 03 жовтня 2018 року включно, при цьому строк досудового розслідування у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, не продовжувався, процесуальні дії в порядку ст. 294 КПК України не здійснювались, також відсутні відомості про виконання положень та прийняття рішень згідно приписів п.1 ч.3 ст.294, ч.5 ст.294, ч.ч.3, 4 ,5 ст. 295 КПК України, відкриття матеріалів провадження відбулось 03 жовтня 2018 року, обвинувальний акт складено прокурором 03 серпня 2018 року і в цей же день прокурор підписав супровідний лист про направлення обвинувального акту до суду, однак надійшов обвинувальний акт до суду лише 28 грудня 2018 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що системний аналіз зазначених норм кримінально-процесуального законодавства дозволяє зробити висновок, що днем закінчення досудового розслідування є день направлення обвинувального акту до суду (внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, складання процесуальних документів, реєстрація супровідного листа до обвинувального акту та додатків до нього). Вказує, що кримінально-процесуальне законодавство не містить жодних норм, які пов`язують строк закінчення досудового розслідування з днем фактичного отримання (надходження) судом обвинувального акту. Звертає увагу, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі №752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 у справі №991/6516/20). Вказує, що відповідно до «Книги обліку вихідних документів (3-6)» встановлено, що 03 серпня 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за вихідним номером 4387 було надіслано обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000393 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що саме безпосереднє направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні є тією процесуальною дією, з якою закон пов`язує закінчення строків досудового розслідування, а не з складанням та реєстрацією супровідного листа до обвинувального акту. Звертає увагу, що до матеріалів справи конверту канцелярії військової прокуратури не долучено, що свідчить про те, що обвинувальний акт було подано нарочно безпосередньо до суду у день його реєстрації судом.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Судове рішення згідно зі ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

При постановленні оскарженої ухвали судом першої інстанції вказані норми закону були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про те, що на підставі п. 10. ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0000393, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 ККУкраїни, підлягає закриттю у зв`язку із тим, що звернення прокурора з обвинувальним актом до суду в цьому кримінальному провадженні відбулось поза межами строку досудового розслідування, є законним, обґрунтованим, вмотивованим та таким, що повністю відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

В силу п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги закону, строк досудового розслідування, якщо його не було продовжено, складає два місяці з моменту повідомлення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду.

З оскаржуваної ухвали суду слідує, що закриваючи кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції встановив, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування 03 серпня 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Останнім днем досудового розслідування судом встановлено 02 жовтня 2018 року.

Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, не продовжувався, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, який згідно ст. 291 КПК України є обов`язковим додатком до обвинувального акта, та в якому відсутні відомості про продовження строку досудового розслідування.

Крім того, з даного реєстру слідує, що під час досудового розслідування постанов про зупинення кримінального провадження не виносилось, що також не заперечувалось прокурором в апеляційній скарзі.

03 серпня 2021 року підозрюваний ОСОБА_7 був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, та в той же день прокурором затверджений та вручений підозрюваному під розписку обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.

При цьому супровідний лист щодо направлення в порядку ст.ст. 283, 291 КУП України обвинувального акта щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 407 КК України підписано прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України 03 серпня 2018 року, про що свідчить вихідний номер №3-6-4387вих.18 від 03 серпня 2018 року та даний обвинувальний акт надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області згідно штампу 28 грудня 2018 року за вх.31193.

Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите.

Ця норма кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Ч. 2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, висновок суду першої інстанції про те, що фактичне звернення прокурора з обвинувальним актом суду лише 28 грудня 2018 року відбулось поза межами строку досудового розслідування, повністю відповідає фактичним обставинам цього кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що датою звернення до суду з обвинувальним актом необхідно вважати дату реєстрації відповідного супровідного листа, який датовано 03 серпня 2018 року в межах строків досудового розслідування, є необгрунтованими, оскільки досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику та іншим особам відповідно до ст. 290 КПК України; закінчення, яке пов`язане КПК зі зверненням до суду з обвинувальним актом, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, а саме його фактичним направленням до суду, як це передбаченого у ст. 219 КПК України. При цьому, за умови доставляння обвинувального акта до суду нарочно, моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата вказана у супровідному листі.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18 та у постанові від 05 квітня 2021 року у справі №676/804/20.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, суд апеляційної інстанції не знаходить.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4