ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1947/21 Справа № 175/4831/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000514, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000514.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що майно, на яке останній просить накласти арешт, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні, на теперішній час, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання.
Зазначає, що згідно ухвали слідчого судді від 23.11.2021 року у задоволенні клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про дозвіл на проведений огляд в рамках кримінального провадження №0000514 від 20.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України відмовлено.
Таким чином, вважається, що проведена процесуальна дія - обшук є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок істотного порушення прав та свобод людини відповідно до положень ст. 87 КПК України, а тому немає законних підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту майна вилученого під час такого обшуку (огляду).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володіння якої перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення, та може перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладення арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судове засідання підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчою суддею наведених вище положень кримінального процесуального закону враховано не було.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
В якості підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, у клопотанні зазначено, що з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володіння якої перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення, та може перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладення арешту
20.11.2021 року слідчим СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по даному кримінальному провадженні винесена мотивована постанова про визнання вилученого майна речовими доказами.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На думку апеляційного суду, на даному етапі досудового розслідування достатньо наведених у клопотанні обставин для того, щоб зробити висновок про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст.199 КК України.
Разом з тим, арешт майна як тимчасовий захід забезпечення застосовується на початковій стадії досудового розслідування.
Для визначення розміру заподіяної шкоди та визначення підозрюваних необхідно вчинення певних слідчих дій та проведення експертизи, що є наступним етапом досудового розслідування.
Крім того, суд першої інстанції прийшов до передчасного твердження про те, що проведена процесуальна дія - обшук є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, оскільки визнання доказу недопустимим є прерогативної суду першої інстанції під час розгляду справи по суті, а не слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Враховуючи зазначене, судова колегія вважає, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для здійснення арешту зазначеного у ньому майна, а тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому, будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000643 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000514 задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події 19.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- 10 ящиків горілки Всеградська з перцем, по 20 пляшок, об`ємом 0,5 л. в кожному;
- 140 ящиків горілка Пшенична по 20 пляшок об`ємом 0,5 л. в кожному.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4