Справа № 461/3391/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/474/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання, а саме: з 14.04.2020 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 , строк його попереднього ув`язнення з 14.04.2020 року по 25.08.2020 року включно.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на пособництво у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , надавши йому інформацію про майно, яке зберігає потерпілий ОСОБА_11 за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , а також погодив план вчинення кримінального правопорушення, розподіливши між собою функції та ролі.

Так, ОСОБА_7 , 04.07.2018 року, приблизно о 00.55 год., з метою реалізації заздалегідь обумовленого плану відкритого викрадення майна, увійшовши в довіру до потерпілого та під виглядом дружнього візиту, зайшов до квартири ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , усунув перешкоди та незаконно впустив ОСОБА_10 у вказану квартиру, попередньо надавши йому засоби та знаряддя для вчинення злочину пневматичний пістолет та клейку стрічку.

04.07.2018 року в період часу з 03.25 год. до 03.57 год., ОСОБА_10 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 відчинив для нього вхідні двері, незаконно проник у вказану квартиру, направив на ОСОБА_11 наданий ОСОБА_7 пневматичний газобалонний пістолет моделі «КМ-47DHN» № НОМЕР_1 , який потерпілий сприймав як не бойовий, при цьому, висловлюючи вказівки потерпілому лягти на землю та, застосувавши надану ОСОБА_7 клейку стрічку, з метою позбавлення потерпілого можливості пересуватися, кликати на допомогу або втекти, зв`язав його руки і ноги та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Mi Max 2», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 7000,00 грн. із встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50,00 грн., сім-картою мобільного оператора «Лайфселл», вартістю 60,00 грн., фотоапаратом марки «Canon EOS 7D» із об`єктивом марки «Canon» 50 мм, вартістю 9000,00 грн., об`єктивом марки «Сігма» 10-20 мм, вартістю 220 доларів США (згідно курсу НБУ станом на серпень 2017 року становить 5599,00 грн.), об`єктивом марки «Tamron» 70-300 мм, вартістю 2000,00 грн., колонкою марки «Тronamart», вартістю 1350 грн., чим завдали ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 25 059,00 грн.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.08.2019 року у справі №461/9232/18, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та обрано покарання - 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням 2 років 6 місяців іспитового строку, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України..

Не погоджуючись із даним вироком суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2021 стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та засудити:

- за ч.5 ст.27 - ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції не враховано особу обвинуваченого та його поведінку під час досудового розслідування.

Так, 25.10.2018 органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру шляхом надсилання її тексту за відомим місцем проживання та оголошено його в розшук.

Лише 14.04.2020 обвинуваченого у кримінальному провадженні затримано, а досудове розслідування у провадженні відновлено.

Вказане свідчить, що визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині пов`язана виключно з достатністю зібраних органом досудового розслідування доказів та його фізичним затриманням, з метою отримання для себе пом`якшуючої обставини.

Окрім цього, судом першої інстанції не враховано і те, що ОСОБА_7 не вживав жодних заходів для відшкодування заподіяних ним збитків потерпілому, такі були відшкодовані безпосереднім виконавцем злочину.

Відтак суд, ухвалюючи такий вирок, допустив порушення ст.413 КПК України, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

Потерпілий у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог та подали суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 186 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою молодого віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем праці, навчання та проживання характеризується позитивно, здійснює волонтерську діяльність, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю, з потерпілим примирився, матеріальну і моральну шкоду йому відшкодував, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані обставини дають можливість застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.. 75,76 КК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає. Доводи прокурора щодо необґрунтованості призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 186 КК України - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4