Справа № 635/618/21
Провадження № 1-кп/635/609/2022
У Х В А Л А

26 січня 2022 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 05.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадження Харківського районного суду Харківської області перебуває дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про відвід прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 у вказаному провадженні, який вмотивований тим, що нею, як представником державного обвинувачування у кримінальному провадженні №0000475, допущено грубе порушення норм діючого законодавства України, а саме:

-статті 42 КПК України під час проведення процесуальних дій процесуальний керівник категорично відмовилась надавати будь-які пояснення, безпідставно відмовила в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій, надання копій процесуальних документів;
-пункту 5 частини другої статті 87 КПК України необґрунтовано відмовила в проведенні перехресного допиту;
-статті 100 КПК України речовий доказу було втрачено, про що обвинуваченому стало відомо 22.01.2021 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;
-частини другої статті 219 КПК України підозра про скоєне правопорушення була вручена 30.12.2020, тоді як кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2017 за №0000475;

-частини другої статті 221 КК України на клопотання обвинуваченого датоване 25.02.2021 про надання копій матеріалів кримінального провадження, процесуальний керівник відмовила у задоволенні клопотання без надання вмотивованої відповіді;
-статті 237 КПК України згідно матеріалів кримінального провадження, з якими обвинувачений ознайомився 22.01.2021, огляду місця події не було проведено;
-статті 277 КПК України в тій частині змісту письмового повідомлення про підозру, де вказуються стислий виклад фактичних обставин кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначенні часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру:
-відсутність санкції суду на здійснення негласних оперативно-розшукових заходів пов`язаних із відстеженням мобільного телефону обвинуваченого за допомогою вишок GSM операторів.
З огляну на приведене, ОСОБА_7 вказує на те, що прокурор ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, оскільки приведене вказує на наявність ґрунтованих сумнівів в її неупередженості.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання свого підзахисного.
Потерпілий ОСОБА_4 та його представники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували про заяви обвинувального ОСОБА_9 про відвід прокурора.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо заявленого відводу, оскільки не наведено жодних підстав, визначених КПК України для її відводу.
Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшла наступного висновку.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України), тобто в будь-якому випадку презумується неупередженість, аж доки не буде надано належних доказів існування обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в такому. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), неупередженість повинна визначатись на підставі суб`єктивного критерію (поведінка прокурора чи детектива, яка надає можливість встановити, чи мав такий у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість), а також на підставі об`єктивного критерію (чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність детектив).
Пунктом 15 частини першої статті 3 КПК України визначено, що прокурор особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 статті 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
За частиною другою статті 36 КПК прокурор виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Тобто, на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.
Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, які визначені у статті 3 Закону України «Про прокуратуру», до яких зокрема віднесені: законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, територіальності; презумпції невинуватості; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки тощо.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно частин першої та другої статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Таким чином, статтею 77 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу), зокрема прокурора.
Так, пункту 3 частини першої статті 77 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Необхідно зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є суб`єктивно оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, проте в будь-якому випадку таке має бути обумовлено конкретними фактами, які можуть бути перевірені.
Із змісту заяви про відвід прокурора видно, що заявником не наведено жодних доказів існування обставин, які об`єктивно та обґрунтовано можуть свідчити, що прокурор ОСОБА_3 особисто, чи її близькі родичі чи члени її сім`ї, заінтересовані в результатах кримінального провадження, а також щодо можливої необ`єктивності та упередженості прокурора, тобто така заява ґрунтується лише на особистих переконаннях та суб`єктивних припущеннях заявника.
Відтак, перевіривши матеріали заяви про відвід прокурору, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки суду не надано обґрунтованих доказів про упередженість прокурора та не наведено інших обставин, які виключають її можливість брати участь у кримінальному провадженні відповідно до статті 77 КПК України.
Разом з тим, слід вказати, що приведені обвинуваченим обставини, які як він зазначає вказують на упередженість прокурора у даному кримінальному провадженні, свідчать більше про наявність суб`єктивної думки самого обвинуваченого з приводу даного питання та про його незгоду з пред`явленим обвинуваченням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 371-372 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 05.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28 січня 2022 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1