Справа № 634/1523/20
Провадження № 1-кп/634/112/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2021 рокусмт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Сахновщина Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сахновщина Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив:
31.08.2020 року близько 11 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення гаражу викотив за територію домоволодіння мопед марки «Viper», модель ZS50QT-4, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 відповідно до тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 04.12.2020 року №18118 становить 5244 грн. 71 коп., та використовував його на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням в інше сховище.
30 серпня 2021 року між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської обалсті ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_4 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке буде застосовано до ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання із випробуванням з призначенням судом відповідного іспитового строку та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК Українивизнав повністю, пояснив суду, що 31.08.2020 року близько 11 год. він під`їхав на своєму велосипеді у до домоволодіння ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де рукою відсунув запірний пристрій воріт, зайшов на територію домоволодіння де з гаража викотив мопед, після чого здійснив поїздку по смт Сахновщина Харківської області та коли повертався, побачив біля вказаного домоволодіння автомобіль поліції, тому зупинився та залишив мопед на вул. Мічуріна, смт Сахновщина Харківської області, а сам пішов додому.В скоєному покаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що угода була укладена у його присутності, підзахисний у повній мірі зрозумів умови укладеної угоди, вид та міру узгодженого покарання та наслідки невиконання цієї угоди, і не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.
Представник служби у справах дітей в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.
Шляхом опитування сторін, вивченням угоди та обвинувального акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням в інше сховище.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 дав письмову згоду на укладення прокурором угоди про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, а саме ч. 2 ст. 289 КК України віднесено до тяжких злочинів, міра покарання, погоджена сторонами угоди за участю захисника, відповідає санкції ч. 2 ст. 289КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він проживає з батьками та має повний склад сім`ї, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , зі згоди потерпілого ОСОБА_8 від 30.08.2021 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 104 КК України та визначити іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення автотоварознавчої експертизи від 04.12.2020 року №18118, в сумі 1634 грн. 40 коп. (одну тисячу шістсот тридцять чотири гривні 40 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме:
-велосипед марки «Аист», переданий на зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим власнику;
- мопед марки «Viper», модель ZS50QT-4, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутим власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/

Копія вірна. Суддя: