Справа № 299/695/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/290/21 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021.
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 287 КК України у кримінальному провадженні № №00000132 від 28. 05. 2020, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 08. 03. 2019 близько 21 год. 40 хв., рухаючись між населеними пунктами м. Виноградів в бік с. Олешник, Виноградівського району, Закарпатської області, на автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка має право на керування та розпорядження автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_3 від 16. 04. 2008 належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 та на підставі довіреності ВРС893347 від ОСОБА_8 , яка уповноважує ОСОБА_7 , розпоряджатися, керувати вищевказаним транспортним засобом, та який відповідно до п. 2.2. Правил дорожнього руху України використовує транспортний засіб на законних підставах, тобто ОСОБА_7 будучи відповідальним за експлуатацію зазначеного транспортного засобу, всупереч вимог п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Водієві забороняється»: передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; та п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України відповідно до якого «Водієві забороняється»: передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та не має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, безперешкодно, шляхом усної згоди допустив останнього до керування вищевказаним транспортним засобом.

-2-

У подальшому, 08. 03. 2020 о 23 год. 16 хв. водій ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Виноградів по вул. Ардовецька у напрямку центри м. Виноградів, доїжджаючи до перехрестя вул. Ардовецька - Акацієва, не забезпечив безпеку дорожнього руху та відповідно до висновку судово автотехнічної експертизи № 100/05 від 19. 05. 2020 грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «б» 12.3, 12.4, 12.9 б), 14.2 «б», 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, тобто під час руху у населеному пункті, керуючи автомобілем «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 значно перевищив допустиму у населеному пункті швидкість руху, рухаючись зі швидкістю 126 кілометрів за годину, наближаючись до їдучого попереду нього транспортного засобу марки «Volkswagen Рassat», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_10 , під`їжджав до перехрестя вул. Ардовецька - Акацієва з включеним лівим показником повороту, бо мав намір здійснити маневр повороту у вул. Акацієву, не вжив заходів до зменшення швидкості руху керуючого ним автомобіля, а розпочав обгін автомобіля марки «Volkswagen Рassat», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , який на той час вже виконував маневр повороту ліворуч і діяв у відповідності до Правил дорожнього руху України, у результаті чого виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з лівою частиною автомобіля марки «Volkswagen Рassat», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримали різного ступеня тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , згідно висновку судово медичної експертизи № 39 від 08. 04. 2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців орбітальних ділянок обох очей, забійних ран м`яких тканин волосистої частини голови в лобно - тім`яній ділянці від центру вліво, закритої черепно мозкової травми з закритим переломом лобної, скроневої та клиновидної кістки, епідуральним крововиливом лобної ділянки та забоєм головного мозку, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_3 , згідно висновку судово медичної експертизи № 41 від 08. 04. 2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин чола, струсу головного мозку, закритої хребетно-спіральної травми з переломо - вивихом 5- 6 шийного хребця із пошкодженням спинного мозку, що супроводжувалося тетраплегією та шоком, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, а пасажири та водій автомобіля «Volkswagen Рassat» реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 : ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , згідно висновку судово медичної експертизи № 41 від 08. 04. 2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покривів чола справа, перенісся зліва, лівої носо губної складки в ділянці черева по передньо-боковій поверхні зліва, в ділянці кульшового суглобу та правого стегна верхньо-середній третині по зовнішній поверхні та в ділянці правого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні, крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в тім`яній ділянці зліва, забійної рани волосистої частини голови в тім`яній ділянці від центру вліво, забійної рани м`яких тканин в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні, рваних ран м`яких тканин лівої гомілки в середній третині, правої гомілки у нижній третині по передній поверхні, закритого перелому надколінника справа, відкритих переломів надколінника зліва, кісток правої гомілки в нижній третині та лівої гомілки у верхній третині, субарахноїдального крововиливу базальних поверхонь обох півкуль головного мозку з забоєм речовини головного мозку, забою переднього середостіння, розриву обох легенів по передній поверхні, закритого перелому хребта

-3-

між 2 і 3 хребцями в грудному відділі з розривом міжхребцевого диску по передній поверхні та розривом спинного мозку на 2/3 його поперечника, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень так як потягли смерть потерпілого; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому лівої ключиці, закритих переломів з 1-9 ребро зліва по задній підпахвиній лінії, тупої травми черева з розривом селезінки та гемоперитонеумом, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів лобно-тім`яної ділянки по центру та бокової поверхні черева зліва, саден шкірних покровів тім`яної ділянки зліва, перенісся та бокової поверхні грудної клітки зліва, струсу головного мозку, закритого перелому 2 ребра справа по задній підпахвинній лінії, закритого відривного перелому верхньої суглобової поверхні тіла 2 шийного хребця, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 287 КК України - допуск до керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що знижує її увагу та швидкість реакції, та не має права на керування транспортним засобом, що убезпечує дорожній рух, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, якщо це спричинило смерть потерпілого та тяжке тілесне ушкодження.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 дослівно співпадає з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та не містить чіткого, логічного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, оскільки складається із великої кількості слів із застосуванням «складносурядних» речень. При цьому, перший абзац формулювання обвинувачення викладений занадто розлого, нелогічно, одним реченням, яке містить понад 250 слів, із змісту якого є вкрай важко зрозуміти справжню суть обвинувачення. Окрім того, судом констатовано, що 29. 01. 2021 стороною захисту було подано до Ужгородського міськрайонного суду скаргу на постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотань про, що свідчить відмітка суду на скарзі за вих. № 4823 від 29. 01. 2021 та час 10 год.41 хв. і цього ж дня, 29. 01. 2021 об 11 год. 09 хв., копію зазначеної скарги було зареєстровано в канцелярії ГУ НП в Закарпатській області та доведено зазначений факт до відома слідчого ОСОБА_14 , після чого в службовому кабінеті №139 СУ ГУ НП в Закарпатській області слідчим було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 , що підтверджується копією скарги на постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій з відповідними відмітками. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000132, обвинувальний акт направлений до суду 02. 02. 2021 та про це внесено відповідні відомості до ЄРДР. Отже, сторона захисту в межах стадії досудового розслідування звернулася до слідчого судді із скаргою на дії (бездіяльність) слідчого, за результатами розгляду якої вимоги сторони захисту задоволено, хоч і ухвала слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду була винесена вже після направлення обвинувального акту до суду. В той час, достовірно знаючи про факт перебування на розгляді слідчого судді скарг сторони захисту на постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій, орган досудового розслідування безпідставно скерував обвинувальний акт до суду, чим нівелював право сторони на дієвий контроль з боку суду під час досудового розслідування. Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості до ЄРДР №00000132

-4-

відносно ОСОБА_7 внесено 28. 05. 2020, однак у даному реєстрі містяться дані про проведені під час досудового розслідування процесуальні дії, що вчинені у період часу від 09. 03. 2020 по 26. 05. 2020 та стосуються кримінального провадження відносно ОСОБА_9 . Окрім того, в реєстрі дату обвинувального акту вказано від 26. 01. 2021, що не узгоджується з самим обвинувальним актом, оскільки датою його затвердження вказано 27. 01. 2021. У розділі ІІІ Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування у п.п. 1-5 дати зазначені з 11. 03. 2020 по 09. 06. 2020 і стосуються накладення арешту на транспортні засоби та запобіжного засобу відносно особи ОСОБА_9 , який не є учасником даної справи. Також судом констатовано і про те, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 287 КК України не могли бути виділені з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_15 за ст. 286 КК України ОСОБА_7 мав статус потерпілого, що унеможливлює застосування положень ст. 217 КПК України щодо виділення матеріалів кримінального провадження. Таким чином, у реєстрі матеріалів досудового розслідування органом досудового розслідування зазначено 52 дії відносно осіб, які не є учасниками даного кримінального провадження та у часовий проміжок до внесення відомостей до ЄРДР №00000132 від 28. 05. 2020 відносно ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021 є незаконною в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, повернення обвинувального акту прокурору повинно передбачати не формальну його невідповідність вимогам КПК України, а містити такі недоліки, які перешкоджають суду провести судовий розгляд. Вважає, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Зазначає, що стороні обвинувачення не було відомо про факт відкриття провадження за відповідною скаргою, тим більше що стороні захисту було відомо про закінчення досудового розслідування та отримання нею 29. 01. 2021 обвинувального акту. Окрім того, прокурор зазначає, що судом невірно констатовано про факт порушення вимог ст. 217 КПК України при виділені в окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_7 з матеріалів іншого кримінального провадження, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про виділення вказаних матеріалів від 29. 05. 2020, що фактично є постановою прокурора про виділення із матеріалів кримінального провадження № 0000189 від 09. 03. 2020 документів, які містять відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України та виділені матеріали приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000132 від 28. 05. 2020, тому більшість документів, рішень та дій, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування датовані раніше розпочатого досудового розслідування кримінального провадження № 0000132 від 28. 05. 2020. Вважає, що суд першої інстанції, досліджуючи обставини вчиненого злочину, вийшов за межі підготовчого судового засідання, оскільки вдався до оцінки допустимості отримання доказів в результаті проведення слідчих дій та прийнятих процесуальних рішень в ході досудового розслідування, що з огляду на положення глави 28 КПК України, є об`єктом дослідження судового розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник звертає увагу на те, що доводи прокурора про фактичне дослідження судом доказів під час підготовчого судового засідання, не ґрунтуються на фактичних обставинах. Вважає, що суд першої інстанції

-5-

дійшов обґрунтованого висновку про наявність недоліків обвинувального акту, які стали підставою для його повернення. Зазначає, що висунуте особі обвинувачення має бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду, при цьому як вірно зазначено судом, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 цим вимогам не відповідає, а доводи прокурора з цього приводу є безпідставними та базуються на перекручених фактах. Судом вірно констатовано про те, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 287 КК України не могли бути виділені з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_15 за ст. 286 КК України ОСОБА_7 мав статус потерпілого, що унеможливлює застосування положень ст. 217 КПК України щодо виділення матеріалів кримінального провадження. При цьому у разі виділення матеріалів кримінального провадження стосовно інших учасників кримінального провадження в окреме провадження, посилання в обвинуваченні на прізвища вказаних осіб є неприпустимим. Також органом досудового розслідування на обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 , долучено докази, які стосуються осіб, що не є учасниками даного кримінального провадження та здобуті у не процесуальний спосіб, тобто до внесення відомостей про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який вказав на безпідставність апеляційної скарги прокурора та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на таке.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення,

-6-

які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, твердження про відсутність матеріальної шкоди, витрат на проведення експертиз, даних про речові докази та твердження про відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання (а. к. п. 1 9).
Із матеріалів кримінального провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування та докази вручення прокурором обвинуваченому ОСОБА_7 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 17).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, визнаються такими, що спростовуються наведеним вище.
Разом з тим, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України та вирішити питання пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому фактично відсутнє в розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

-7-

Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що слідчим в обвинувальному акті не конкретизована об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, оскільки формулювання обвинувачення не містить чіткого, логічного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, оскільки складається із великої кількості слів із застосуванням «складносурядних» речень, перший абзац формулювання обвинувачення викладений занадто розлого, нелогічно, одним складним реченням, із змісту якого неможливо зрозуміти справжню суть обвинувачення.
Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що такий містить фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений прокурором. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_7 за ст. 287 КК України, складений за результатами досудового розслідування, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Також, колегія суддів погоджується й з доводами апеляційної скарги про те, що твердження суду про те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні проведено не в повному обсязі та фактично є не завершеним, оскільки стороною захисту оскаржено до слідчого судді рішення слідчого щодо відмови у задоволенні клопотань, - не відповідає дійсності та є безпідставним. Погоджуючись із указаними доводами, колегія суддів враховує те, що обвинувальний акт складено 29. 01. 2020, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про скасування постанов слідчого, винесених за результатами розгляду клопотань сторони захисту постановлена 25. 02. 2021, тобто після завершення досудового розслідування, при цьому, стороні захисту було відомо про закінчення досудового розслідування, про що свідчить розписка про отримання 29. 01. 2021 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 17).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів визнає не обґрунтованими й такими, що не знайшли своє підтвердження висновки суду про те, що стороною обвинувачення нівельовано право сторони захисту на дієвий контроль з боку суду під час досудового розслідування.

-8-

Доводи апеляційної скарги про те, що судом також безпідставно констатовано про факт порушення вимог ст. 217 КПК України при виділені в окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_7 з матеріалів іншого кримінального провадження, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, рішення про виділення матеріалів досудового розслідування, прийнято процесуальним прокурором, про що свідчить відповідна постанова від 29. 05. 2020, згідно якої з матеріалів кримінального провадження № 0000189 від 09. 03. 2020, які містять відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України, було виділено матеріали кримінального провадження № 0000132 від 28. 05. 2020, тому більшість документів, рішень та дій, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування датовані раніше розпочатого досудового розслідування кримінального провадження № 0000132 від 28. 05. 2020 та містять відомості про процесуальні рішення та дії відносно інших осіб, зокрема ОСОБА_9 .

Тому, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції призначити судовий розгляд кримінального провадження.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акту прокурору в ухвалі не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що законні підстави для повернення прокурору обвинувального акту відсутні, а висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними й порушують засади кримінального провадження та перешкоджають подальшому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 у найкоротші строки.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

-9-

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24. 07. 2003, «Вітрук проти України» від 16. 09. 2010, «Юртаєв проти України» від 31. 01. 2006).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку з чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000132 від 28. 05. 2020 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: