Справа № 699/484/21
Номер провадження № 1-кп/699/143/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000147 щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. і жит. АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, одруженого, учасника бойових дій, працюючого трактористом Драбівської експлуатаційної дільниці Черкаського регіонального офісу водного господарства, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 02.05.2021року, близько 19 години, в с. Драбівка Черкаського району Черкаської області, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання, в ході конфлікту та бійки, які мали місце не ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 удар кулаком в область правого ока з позиції стоячи, а після того як ОСОБА_7 впав на землю, наніс ще один удар ногою в область правої ключиці, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-11-01/51 від 20.05.2021, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді синця правої навколоочної ділянки, які згідно висновку вказаної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю, розкаявся і показав, що до вказаних подій потерпілого знав близько півроку, жодних конфліктів не було. 02.05.2021 року потерпілий був у нього вдома, разом вживали спиртне. Після цього він випровадив його з подвір`я. Через деякий час ОСОБА_8 повернувся і вчинив сварку, висловлюючись при цьому нецензурно. Він не витримав і вдарив потерпілого кулаком в обличчя, а коли останній впав, вдарив ногою по корпусу, в область ключиці.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, доведена висновком судової медичної експертизи №05-11-01/51 від 20.05.2021 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим провести розгляд в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тобто обмежитись допитом обвинуваченого, а також вивченням висновку судової експертизи та матеріалів, які характеризують його особу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що вказані докази не викликають сумніву, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, характеристику останнього, висновки досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілого про суворість покарання.

По місцю проживання і роботи обвинувачений характеризується позитивно.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: притягнення до кримінальної відповідальності вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у останнього статусу учасника бойових дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній, а тому останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умови встановлення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи усі вказані обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1