Справа № 344/9969/17
Провадження № 1-кп/344/89/22
У Х В А Л А

03 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.307 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.307 ч.2 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на існування ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого прокурором клопотання, вважає, що чергове клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає до задоволення. Одночасно, суд вважає, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, з наступних підстав.

Так, згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Подаючи чергове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор не навів переконливих аргументів на необхідність задоволення такого клопотання та подальше застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу. Суд звертає увагу, що прокурор формально підійшов до вирішення вказаного клопотання навівши тіж самі ризики, які ж зазначались раніше в попередніх клопотаннях з 2019 року.

Разом з тим, суд вважає, з урахуванням тривалості розгляду кримінального провадження, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, віку та стану здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця проживання в с.Черніїв Івано-Франківської об`єднаної територіальної громади, що до обвинуваченого ОСОБА_5 може бути застосовано інший, альтернативний, більш м`якший запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно вимог ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20 липня 2019 року включно. В подальшому судом неодноразово вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує дані, які переконливо свідчать про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби, який забезпечить належну поведінку обвинуваченого протягом всього судового розгляду, а також дані, що характеризують його особу, а саме: його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, наявність постійного місця проживання.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який у даному випадку не відповідає меті та підставам застосування запобіжного заходу.

При розгляді даного клопотання суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 р. у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Суд вважає, що прокурором не наведено у своєму клопотанні нових та достатньо обґрунтованих та переконливих ризиків, які б вказували на необхідність продовження застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З урахуванням наведеного відповідно до вимог ст.5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, та відповідної практики Європейського суду з прав людини щодо продовження утримання обвинувачених під вартою, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою не підлягає до задоволення.

Разом з тим, з врахуванням вимог ст.177 КПК України, виходячи з того, що 24 лютого 2022 року, Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативний, більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196-199, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. на строк 60 днів - до 01 травня 2022 року включно, з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків:

1) з`являтися за викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань №12 та начальнику Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6