Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/191/2022 Справа № 641/5192/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінальних проваджень , внесених до ЄРДР № 0000520 від 11.03.2020, № 0001180 від 19.05.2020, № 0000652 від 09.07.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія , громадянина України, українця, навчається у ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області» , не одруженого, інвалідностей не має, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185 , ч.1 ст. 186 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою , не одруженого, інвалідностей не має, не працюючого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2019 року у нічний час, неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись разом з малознайомою ОСОБА_12 біля супермаркету «Чудо-маркет» за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 12, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_13 належний їй мобільний телефон торгової марки «Huawey Y 6» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) в корпусі темно-синього кольору, вартістю 2849,00 гривень, на що остання погодилась та передала вищезазначений телефон.Після чого неповнолітній ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відкрито та протиправно, тримаючи в руках вказаний телефон, побіг у невідомому напрямку, незважаючи на неодноразові викрики потерпілої з проханням повернути їй телефон, не реагував та зник у невідомому напрямку, тим самим відкрито незаконно заволодів ним, розпорядившись у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім,того 04.05.2020, близько 05.00 години, неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення, діючи умисно, протиправно та повторно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову . Реалізуючи свій спільний умисел, неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до будинку АДРЕСА_4 , де, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та спільно, з метою збагачення за рахунок інших осіб, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, пройшли до дверей підсобного приміщення, яке знаходилось на першому поверсі під`їзду вказаного будинку, з дверей якого ОСОБА_11 руками зірвав навісний замок та відчинив двері, звідки ОСОБА_10 , діючи таємно та протиправно, викрав велосипед торгової марки «Leader FOX», моделі «Willi boy MTB 24», вартістю 2900,00 грн., який належав потерпілій ОСОБА_14 . Після чого неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на зазначену суму.

Також, 18.05.2020 в нічний час, неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення, діючи умисно, протиправно та повторно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову .Реалізуючи свій спільний умисел, неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до будинку АДРЕСА_5 , де, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та спільно, з метою збагачення за рахунок інших осіб, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, пройшли до дверей підсобного приміщення, яке знаходилось на першому поверсі вказаного будинку, з дверей якого ОСОБА_11 руками зірвав навісний замок та відчинив двері, а ОСОБА_10 проник всередину приміщення, звідки таємно та протиправно викрав велосипед "Сrossride Shark 24" вартістю 2855,00 грн., який належав потерпілій ОСОБА_15 . Після чого неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того , 30.06.2021 о 14 год. 05 хв., неповнолітній ОСОБА_11 , зайшов до магазину «Посад», за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, буд. 9, де побачив комірки для зберігання особистих речей покупців, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища. З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , 30.06.2021 о 14 год. 05 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Посад», за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, вважаючи, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, підійшов до комірок для зберігання особистих речей покупців, за допомогою невстановленого предмету відкрив комірку №22, з якої викрав речі раніше не знайомої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: полімерний пакет з особистими речами ОСОБА_16 , які для останньої не представляють матеріальної цінності та з мобільним телефоном «Sigma Mobile» «comfort 50 senol», в корпусі червоного кольору, вартістю 233,00 гривні, який належав ОСОБА_16 . Заволодівши таким чином майном ОСОБА_16 , ОСОБА_11 негайно покинув приміщення магазину «Посад», та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 233,00 гривні.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 у судове засідання не з`явилися надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Не заперечували проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених, ч. 3 ст. 185 , ч.1 ст.186 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, що наведені вище та пояснив, що 13 листопада 2019 року вночі, разом з потерпілою він знаходився біля супермаркету «Чудо-маркет» за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда,12, де побачив у останньої мобільний телефон. Він його дуже сподобався, тоді останній вирішив його в неї викрасти. Підійшов до потерпілої, попрохав дати йому мобільний телефон для того щоб подзвонити, остання дала йому свій мобільний телефон. Коли мобільний телефон був у нього останній побіг.
Також , 04.05.2020 року він в нічний час разом з ОСОБА_11 , підійшли до будинку АДРЕСА_4 пройшли до підсобного приміщення на першому поверсі , з дверей якого ОСОБА_11 руками зірвав навісний замок та відчинив двері, ОСОБА_10 увійшов всередину та викрав велосипед . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

18.05.2020 року в нічний час він разом з ОСОБА_11 , підійшли до будинку АДРЕСА_5 пройшли до підсобного приміщення на першому поверсі , з дверей якого ОСОБА_11 руками зірвав навісний замок та відчинив двері, ОСОБА_10 увійшов всередину та викрав велосипед . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, що наведені вище та пояснив, що 04.05.2020 року в нічний час він разом з ОСОБА_10 підійшли до будинку АДРЕСА_4 пройшли до підсобного приміщення на першому поверсі , з дверей якого він руками зірвав навісний замок та відчинив двері, ОСОБА_10 увійшов всередину та викрав велосипед . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

18.05.2020 року він в нічний час разом з ОСОБА_10 , підійшли до будинку АДРЕСА_5 пройшли до підсобного приміщення на першому поверсі , з дверей якого він руками зірвав навісний замок та відчинив двері, ОСОБА_10 увійшов всередину та викрав велосипед . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Також, 30.06.2021 року він перебуваючи в магазині «Посад» , який знаходиться на пр. Героїв Сталінграда , 9 , в м. Харкові , з комірки особистих речей покупців №22 викрав речі .Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Показання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченими кримінальних правопорушень, пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи, що обвинувачені не оспорюють фактичні обставини справи та судом встановлено, що вони вірно розуміють ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, вислухавши думки учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують осіб обвинувачених.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_11 вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, скоєні ОСОБА_10 кримінальні правопорушення, суд кваліфікує:

-по епізоду від 13.11.2019 року за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ;
- по епізоду від 04.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища ,вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб ;
- по епізоду від 18.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища ,вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб ;
Таким чином, скоєні ОСОБА_11 кримінальні правопорушення, суд кваліфікує:

- по епізоду від 04.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища ,вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб ;
- по епізоду від 18.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища ,вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб ;
-по епізоду від 30.06.2021 року за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища ,вчинене повторно .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст.66 КК України, судом визнаються : щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, вчинення злочину неповнолітнім .
Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння кримінальних правопорушень (злочинів) групою осіб.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , суд встановив, що він є неповнолітньою особою , має статус дитини ,яка позбавлена батьківського піклування , раніше не судимий, інвалідностей не має, навчається у ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області» , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

Згідно висновку органу пробації, що викладений у досудовій доповіді провідного інспектора сектору ювенальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області від 08.02.2022 року виправлення ОСОБА_10 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, а також середній рівень вчинення повторного правопорушення. Орган пробації також вважає доцільним покладання на останнього обов`язків, відповідно до п.п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно зі ст.66 КК України, судом визнаються : щире каяття , часткове відшкодування матеріальної шкоди та вчинення злочину неповнолітнім .
Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння кримінальних правопорушень (злочинів) групою осіб.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , суд встановив, що він є неповнолітньою особою , раніше не судимий, інвалідностей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо .

Згідно висновку органу пробації, що викладений у досудовій доповіді провідного інспектора сектору ювенальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області від 08.02.2022 року виправлення ОСОБА_11 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, у винятковому порядку , та беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, а також середній рівень вчинення повторного правопорушення. Орган пробації також вважає доцільним покладання на останнього обов`язків, відповідно до п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи , передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначений обвинуваченому ОСОБА_10 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання , думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі , із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком, думки захисника та законного представника обвинуваченого ,які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком ,приходить до висновку , що слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.ст. 75,76, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України , оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень
Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначений обвинуваченому ОСОБА_11 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання , думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі , думки захисника та законного представника обвинуваченого ,які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком , звільнивши обвинуваченого ОСОБА_11 з під варти в залі суду , приходить до висновку , що слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.ст. 75, 76,104 КК України, звільнивши ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч. 1 , 4 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
І саме таке призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітніх обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень. Також, суд зазначає, що покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітніх засуджених, їх вихованні та соціальній реабілітації.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2002 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

При вирішенні даного питання щодо звільнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, судом враховано як практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), де суд зобов`язаний враховувати вік обвинуваченого, так і тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України, і ті обставини, що обвинувачені є неповнолітніми, раніше не судимі, щиро розкаялися у вчиненому та визнали свою провину в повному обсязі.

Судом враховані також принципи найкращих інтересів дитини, встановленим в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, положення розд. XV КК України, відомості, надані у висновках досудової доповіді інспектора сектору ювенальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області, які визначивши рівень повторного вчинення кримінального правопорушення кожним з обвинувачених, вивчивши особи як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вважають за можливе призначення покарання без позбавлення волі на певний строк та визначили ряд рекомендаційних заходів органу пробації, з якими як обвинувачені, так і їх законні представники погодились та зобов*язались виконувати.

Комплексне врахування всіх цих обставин по справі та вивченням особи кожного з обвинувачених свідчить про те, що виправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можливе без реального відбуття ними покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість їх звільнення з випробуванням станом на теперішній час в рамках цього кримінального провадження, надавши їм шанс виправитися та повернутися до нормального життя, зважаючи на їх вік та підтримку рідних.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_10 скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був,суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою скасувати, ОСОБА_11 з-під варти звільнити в залі суду, негайно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_11 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 22.10.2021 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за один день позбавлення волі .

Розглядаючи цивільний позов суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. В частині 5 цієї статті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Позовні вимоги ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4500 коп. , ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000 коп. обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнали, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням :
-судової-товарознавчої експертизи №6/1686СЕ -20 від 27.07.2020 року у розмірі 817,25 грн. та судової-товарознавчої експертизи №6/1623СЕ -20 від 27.07.2020 року у розмірі 653,80 грн., згідно довідок експертної установи підлягають стягненню з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно на користь держави ;
- судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/17541-ТВ від 06.08.2021 року у розмірі 686,48 грн. , згідно довідки експертної установи підлягає стягненню з ОСОБА_11 на користь держави ;
Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів, доказів-документів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 3 ст. 185 , ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання :
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки ;
-за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців .
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту скасувати.

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання :
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 , п. 4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_11 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 22.10.2021 року , з розрахунку один день попереднього ув,язнення за один день позбавлення волі .

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою скасувати, ОСОБА_11 з-під варти звільнити в залі суду, негайно.
Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4500 (чотири тисячі п,ятсот) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 000 (п,ять тисяч) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №6/1686СЕ -20 від 27.07.2020 року у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 25 коп. та судової-товарознавчої експертизи №6/1623СЕ -20 від 27.07.2020 року у розмірі 653 (шістсот п,ятдесят три) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/17541-ТВ від 06.08.2021 року у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 липня 2021 року на мобільний телефон ТМ «SIGMA» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

Речові докази:

-фотозображення викраденого велосипеду «Crossride shark 24 », договір « від 04.05.2020 року ; договір про надання фінансового кредиту та застави № від 13.11.2019 року; компакт диск з відеозаписом від 30.06.2021 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження ,яке знаходиться у Слобідській окружній прокуратурі м. Харкова.
- коробку з під телефону « Comfort 50 senol» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_3 та мобільний телефон «Sigma» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_16 згідно розписок .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення
Суддя - ОСОБА_1