Справа №: 671/2200/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000244 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Качуринці Волочиського району Хмельницької області, із середньою освітою, працездатного, непрацючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 335 КК України ,

встановив:

На виконання Указу Президента України №71/2021 від 24 лютого 2021 року Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році, розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №281/2021-р від 10 березня 2021 року Про організацію в області чергового призову громадян на строкову військову службу у 2021 році сьомим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 проводився призов на строкову військову службу громадян.

З 1 лютого 2019 року ОСОБА_4 , являючись громадянином України, у встановленому законом порядку перебував на військовому обліку призовників сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та достовірно знав про те, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є його конституційним обов`язком як громадянина України.

Крім того, ОСОБА_4 був ознайомлений із положеннями статті 15 зазначеного Закону, яка передбачає, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії і відправку їх у військові частини. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Після вступу в силу Указу Президента України про проведення чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату про прибуття на призовну дільницю для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в строк, вказаний у повістці. У випадку неявки призовника без поважних причин за викликом працівника центру комплектування та соціальної підтримки на призовну комісію він несе відповідальність, встановлену законом.

Поважними причинами неявки призовників на призовні дільниці в строк, встановлений військовим комісаріатом, які підтверджуються відповідними документами, відповідно до статті 15 цього ж Закону є: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника та інші обставини, які залишили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідного брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

В подальшому, а саме 11 жовтня 2021 року, під час проведення призову на строкову військову службу громадян, рішенням призовної комісії сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу, п. 77 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, ОСОБА_4 визнано придатним за віком, станом здоров`я до проходження строкової військової служби в Збройних Силах України, особою, яка не має права і законних підстав, передбачених ст.ст. 17, 18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу в Збройних Силах України.

11 жовтня 2021 року близько 12 години в приміщенні сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 особисто ознайомився та отримав під розпис повістку, згідно закону України Про військовий обов`язок і військову службу, яка зобов`язувала його 4 листопада 2021 року о 08 год. 00 хв. з`явитись у сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки на збірний пункт у територіальний центр комплектування, а звідти - у військову частину.

Однак, ОСОБА_4 , будучи письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, з особистих, надуманих міркувань, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи придатним до строкової військової служби та не маючи права на звільнення чи відстрочку від призову, передбачену ст. 17 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження строкової військової служби, будучи належним чином повідомленим про рішення призовної комісії, достовірно знаючи про день та час явки до призовного пункту без поважних причин 4 листопада 2021 року не з`явився до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти - у військову частину, що призвело до неповного комплектування команди призовників, тим самим ухилившись від призову на строкову військову службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні зазначного вище кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що йому було відомо про обов`язок захищати Батьківщину. 11 жовтня 2021 року він особисто отримав повістку про явку на 04 листопада 2021 року для відправки на збірний пункт у територіальний центр комплектування, а звідти - у військову частину. Однак, через страх до проходження військової служби, він вирішив не з`являтися за даним викликом, тому 22 жовтня 2021 року виїхав з місця свого постійного проживання в м. Київ, де перебував на тимчасових заробітках. На даний час у вчиненому кається.

Ці фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та його каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 працездатний, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебуває.

Сукупність усіх перерахованих вище обставин у поєднанні з тяжкістю кримінального правопорушення, що визначена законом, вказують на можливість виправлення ОСОБА_4 при обранні йому покарання у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ст. 335 КК України.

На думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому в силу ст. 75 КК України його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: особову справу призовника ОСОБА_4 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: