Провадження № 1-кп/752/1995/21
УХВАЛА

15 листопада 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0002333 від 28 вересня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
встановив:

До Голосіївського районного суду міста Києва направлено для розгляду обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.
В судовому засіданні прокурор просив передати матеріали кримінального провадження складу суду, яким вже здійснюється судове провадження щодо ОСОБА_3 , для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень. Також подав клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Захисник не заперечував проти передачі матеріалів іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень. При цьому, вказав на необґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід із триммання під вартою на особисте зобов`язання.
Обвинувачений підтримав позицію захисника. Запевнив, що не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та додатками до нього, суд вважає за необхідне передати матеріали кримінального провадження складу суду, яким вже здійснюється судове провадження щодо ОСОБА_3 , для вирішення питання про їх об`єднання.
Так, відповідно до ст. 334 КПК матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками судового провадження, 13 грудня 2018 року до Голосіївського районного суду м.Києва було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000642 від 24 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.

Вказаний обвинувальний акт надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва раніше, ніж обвинувальний акт у даному провадженні, перебуває на розгляді у судді ОСОБА_7 та судовий розгляд у вказаному провадженні не розпочато.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 334 КПК, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002333 від 28 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК, підлягають передачі судді ОСОБА_7 для вирішення питання про їх об`єднання з матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000642 від 24 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до приписів ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За результатами вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

З огляду на характер злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не має офіційного місця реєстрації, стійких соціальних зв`язків в Україні, суд дійшов висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК, які враховував слідчий суддя при обранні 30 вересня 2021 року ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати. Обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому, застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі особистого зобов`язання, про що просив захисник в судовому засіданні, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому, суд відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 217, 314, 334 КПК, суд

постановив:
Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002333 від 28 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК, передати судді ОСОБА_7 для вирішення питання про їх об`єднання з матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000642 від 24 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 12 січня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 23 790 грн, яка може бути внесена протягом дії строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва (одержувач ТУДСАУ в м.Києві, банк одержувач Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1012089, МФО 820172, призначення платежу застава), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: з`являтися на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це суд; не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У частині продовження дії строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1