Провадження №1-кс/369/2765/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в якій просить:
скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.07.2021 року винесену дізнавачем сектору дізнання ВП № 1 Бучанського РП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 16.06.2021 року нею подано заяву до Київської обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001702 від 21.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
07.10.2021 року ОСОБА_3 отримала відповідь від слідчого управління ГУ НП в Київській області, в якому зазначено, що 28.07.2021 у вказаному кримінальному провадженні прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
ОСОБА_3 зазначає, що з даною потановою категорично не згодна, вважає її передчасною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства.
У зв`язку з чим просила скаргу задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0001702 від 21.07.2021 р.
13.12.2021 року адвокатом ОСОБА_5 через канцелярію суду подано заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав, просив суд її задовольнити.
Дізнавач сектору дізнання Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, заперечень щодо скарги не подала.
Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю детективом рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
В ході судового розгляду скарги встановлено, що сектором дізнання ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001702 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
28.07.2021 року постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Бучанського РП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, за відсутністю складу кримінального проступку.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудн2000 року).
При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0001702 від 21.07.2021 року, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження винесена 28.07.2021 року дізнавачем ОСОБА_4 є невмотивованою, має суто формальний характер, зокрема, під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим не було проведено всього необхідного комплексу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованого на встановлення об`єктивної істини у справі.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001702 від 21.07.2021 року постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. ст. 2,7,110 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова дізнавача - скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя ,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.07.2021 року винесену дізнавачем сектору дізнання ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001702 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1