Провадження № 11-кп/824/1903/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

8 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 19.03.2022 року включно,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - залишено без задоволення, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 19.03.2022 року включно.
Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід із покладанням на неї обов`язків.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних доказів щодо підтвердження їх існування. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, те що вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, вдова, має на утриманні малолітню дитину. Також зазначає, що до затримання вона тривалий час працювала неофіційно, має постійне місце проживання разом із цивільним чоловіком та дитиною за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, зазначає, що суд не розглядав реальну можливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Заслухавши думку обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченої.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченій, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченої та її захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчинені кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження, вчинення злочину із застосуванням насилля, від якого настала смерть потерпілого, її особу, а саме відсутність у неї підтверджених сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.
Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченої, характер та тяжкість злочину, який їй інкриміновано, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованоговисновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченої, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного їй запобіжного заходу.

Крім того, відсутність даних про спроби ОСОБА_7 переховуватись від суду з моменту затримання та чинити тиск на свідків свідчить лише про те, що такі спроби не були реалізовані, оскільки остання трималась під вартою та не мала такої можливості.

Наявність таких ризиків надає підстави суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об?єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Обставини, які зазначені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції обвинуваченою не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 19 березня 2022 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя