Єдиний унікальний номер № 285/3682/21
Провадження № 1-кп/0285/814/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський матеріали кримінального провадження № 0000317 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України з угодою про визнання винуватості, -
в с т а н о в и в:
Відповідно до ст.17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, з поміж іншого, зобов`язані запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів, не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах.
Статтями 45,46 Закону України «Про охорону земель» визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. При здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій.
27.06.2018 ОСОБА_4 відповідно до договору оренди прийняв в строкове платне користування від ТОВ «Екоклінворм» екологічний піролізний деструктор, який в подальшому для здійснення господарської діяльності, у невстановлений слідством час, розмістив на земельних ділянках сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0182 та :01:000:0184, які розміщені за межами с. Наталівка Новоград-Волинського району.
У подальшому, до 27.05.2021 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог ст.167 Земельного кодексу України, ст.ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 15, 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи», на вказаних вище земельних ділянках за допомогою піролізного деструктора (котла) здійснював діяльність з переробки відпрацьованої автогуми шляхом піролізу, виробництва палива та розміщення відходів у вигляді золи, шлаку. При цьому, ОСОБА_4 не вжив заходів для зміни цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не отримав дозвільні документи на зайняття відповідним видом діяльності, дозволи на викиди забруднюючих речовин та утворення відходів, тобто здійснював вказану діяльність з порушенням спеціальних правил, що призвело до забруднення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:018 та :01:000:0184 загальною площею 3,7841 га шкідливими речовинами та створило небезпеку для довкілля.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
У даному кримінальному провадженні 30.06.2021 року між прокурором та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 239 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. Також, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується звільнити земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0182, :01:000:0184 та привести їх у попередній, придатний для використання за цільовим призначенням стан.
Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості учасниками є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшувачі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на проведення екологічної експертизи у розмірі 9610,16 грн.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2021 року, укладену між прокурором Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.06.2021 року покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0182, :01:000:0184 та привести їх у попередній, придатний для використання за цільовим призначенням стан.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді віл 08.06.2021 року № 285/2510/21, на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0182 та :01:000:0184, що належать на праві власності ОСОБА_7 та розташовані за межами с. Наталівка Новоград-Волинського району Житомирської області, та на дві піролізні печі, які розміщені на вищевказаних земельних ділянках та перебувають у володінні ОСОБА_4 , скасувати.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення екологічної експертизи у розмірі 9610,16 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1