ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4736/20 Номер провадження 11-кп/814/891/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002559 від 20.11.2019 року щодо

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Успенка Лутугинського району Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Абаша Грузії, особи без громадянства, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:
- 01.06.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна; Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2018 року вироку суду першої інстанції в частині засудження за ч. 3 ст. 187 КК України скасовано, вирішено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі; звільненого 25.10.2018 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_14 , його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком
- ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:-за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі;
-за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання вказано рахувати із 20.07.2020 року.
- ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання вказано рахувати із 20.07.2020 року.
- ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання вказано рахувати із 13.05.2021 року. Зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою із 20.07.2020 року по 22.07.2020 року.
Стягнуто витрати за залучення експертів із обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави в сумі 635 грн. 80 коп. (за епізодом від 29.06.2019 року);
Стягнуто витрати за залучення експертів із обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 солідарно на користь держави в сумі 33 342 грн. 30 коп. (за епізодом від 20.07.2020 року ).
Знято арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 22.07.2020 в справі № 552/3312/20 .
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів.
За вироком суду обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вчинили злочини за наступних обставин.
1 епізод. 26.06.2019 року о 21 год. 54 хв. ОСОБА_13 діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого збагачення, переліз через хвіртку всередину двору будинку АДРЕСА_4 , після чого шляхом відтиску металопластикового вікна в спальній кімнаті спальні та демонтажу антимоскітної сітки проник всередину квартири АДРЕСА_5 будинку та таємно викрав звідти таке належне потерпілій ОСОБА_15 майно, а саме:
1) із встановленого в залі серванту - непочату пляшку Тенессійського віскі Jack Daniels Bottled in bond міцністю 50% об`ємом 1 л вартістю 800 грн.;
2) срібну каблучку 925 проби вагою 1,84 г з єгипетським хризолітом в 0,63 карат, розмір 16,5, вартістю не менше 415,2 грн.;
3) срібні сережки 925 проби вагою 3,13 г з єгипетськими хризолітами в 1,1 карат вартістю 1140 грн.;
4) срібну підвіску 925 проби вагою 1,33 г з єгипетським хризолітом в 0,64 карат вартістю (акційною) 0,80 грн.;
5) срібний ланцюжок 925 проби вагою 2,33 г довжиною 55 см вартістю 220 грн. (який разом з вищепереліченими прикрасами зберігавсяв картонній коробці рожевого кольору на полиці встановленої в спальні етажерки).
Залишивши 26.06.2019 о 22 год. 20 хв. місце події з викраденим майном, ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду в загальному розмірі 2576 грн.
Епізод 2. Протягом червня-липня 2020 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які раніше в один час відбували покарання в 2011-2012 роках у Брянківській виправні колонії (№11) та утримувалися під вартою в 2013-2014 роках в Луганському слідчому ізоляторі, разом проживали в орендованій квартирі АДРЕСА_6 . Не маючи постійного місця роботи ОСОБА_14 та ОСОБА_13 прийняли рішення спільно здійснити таємне викрадення чужого майна, вступивши тим самим у попередню змову на вчинення злочинів. Згідно досягнутої за цих обставин домовленості на обох співучасників покладався підбір потенційних об`єктів посягання та подальше спостереження за ними, при цьому ОСОБА_14 відповідав за безпосереднє проникнення до відповідних помешкань та вилучення звідти матеріальних цінностей, в той час як ОСОБА_13 , як пособник, мав всіляко допомагати йому у підготовці та страхувати під час вчинення кримінальних правопорушень.
Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, за результатами спільно здійснюваного ними протягом 16 19 липня 2020 року спостереження за вікнами та вхідними дверима ряду помешкань, включно із встановленням на вхідні двері спеціальних міток для з`ясування наявності вдома власників, визначили за об`єкт протиправного посягання двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 , яка належить на праві власності ОСОБА_16 , який з родиною 17.07.2020 року виїхав за межі м. Полтави на відпочинок.
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 залучили до готування та реалізації кримінального правопорушення, як пособника, раніше знайомого їм судимого місцевого мешканця ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 та ОСОБА_13 приходили до помешкання ОСОБА_12 16.07.2020 року у період часу з 18 год. 29 хв. до 19 год. 31 хв. та 18.07.2020 із 03 год. 42 хв. до 04 год. 01 хв., узгодивши за викладених обставин, що останній, в разі виникнення відповідної потреби, за винагороду у вигляді частини здобичі має наданням засобів та усуненням перешкод сприяти вчиненню ними квартирних крадіжок, а також частково забезпечити збут викраденого майна. Зокрема, 17.07.2020 о 01 год. 15 хв. в нічний час доби, на виконання попередньо наданої йому ОСОБА_13 телефонним зв`язком вказівки, ОСОБА_12 , привіз велосипедом необхідну для полегшення вчинення планованого кримінального правопорушення саморобну дерев`яну приставну драбину у двір будинку АДРЕСА_8 , де його зустріли ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які перенесли її до свого тимчасового помешкання за адресою: АДРЕСА_9 , а в подальшому 19.07.2020 о 00 год. 56 хв. заховали цю драбину в насадженнях клумби поруч із будинком АДРЕСА_10 .
20.07.2020 в період часу із 01 год. 00 хв. до 01 год. 27 хв. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 здійснили контрольний обхід території довкола будинку АДРЕСА_11 , переконалися в тому, що господарів квартири АДРЕСА_12 немає вдома, та оцінивши поточну обстановку як сприятливу для реалізації спільного злочинного умислу на заволодіння їх майном. Того ж дня о 01 год. 27 хв. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 у дворі будинку АДРЕСА_11 зустрілися з попередньо викликаним 20.07.2020 о 00 год. 08 хв. телефонним зв`язком ОСОБА_12 , який за проханням ОСОБА_13 прибув із взятою з собою метою конспірації собакою чорного окрасу. Остаточно узгодивши в ході цієї зустрічі зміст подальших спільних дій та порядок їх координації, співучасники, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приступили до виконання плану з реалізації єдиного умислу на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла.
Так, в нічний час доби із 01 год. 30 хв. до 03 год. 34 хв. 20.07.2020 ОСОБА_13 , діючи повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном, переміщувався прилеглою до будинку АДРЕСА_11 територією, та, підтримуючи телефонний зв`язок з іншими співучасниками, здійснював візуальне спостереження за вікнами квартири АДРЕСА_12 та входом до другого під`їзду зазначеного будинку задля унеможливлення раптового викриття сторонніми особами дій ОСОБА_14 , будучи готовим попередити його про потенційну небезпеку, та, в разі необхідності, прийти на допомогу. Крім цього о 02 год. 58 хв. ОСОБА_13 допоміг ОСОБА_14 перенести із клумби поруч із будинком АДРЕСА_10 до будинку АДРЕСА_11 заздалегідь заготовлену саморобну драбину.
В свою чергу в цей же період часу 20.07.2020 ОСОБА_12 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном, переміщувався під приводом вигулу собаки прилеглою до будинку АДРЕСА_11 територією, та, підтримуючи телефонний зв`язок з ОСОБА_13 , здійснював візуальне спостереження за вікнами квартири АДРЕСА_12 та входом до другого під`їзду зазначеного будинку задля унеможливлення раптового викриття сторонніми особами дій ОСОБА_14 , будучи готовим попередити співучасників про потенційну небезпеку, та, в разі необхідності, прийти на допомогу. Зокрема, о 03 год. 17 хв., 03 год. 30 хв., 03 год. 32 хв. ОСОБА_12 телефонним зв`язком інформував ОСОБА_13 про спрацювання сигналізації на розташованому неподалік місця події об`єкті, прибуття та переміщення працівників охоронного підприємства, надаючи в зв`язку з цим співучаснику відповідні поради.
Натомість, ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном, після додаткового півторагодинного спостереження за обраним житлом, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, у період часу із 02 год. 58 хв. до 03 год. 28 хв. 20.07.2020 шляхом використання приставних сходів та відтиску викруткою стулки нижньої частини бічного металопластикового вікна та зламу дверей балкону проник до квартири АДРЕСА_7 , звідки викрав таке майно:
1-7) належні ОСОБА_16 грошові кошти в розмірі 250 доларів США (банкнотами номіналом в 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 одиниць, які зберігалися загорнутими в поліетиленовий пакет, поміщений в свою чергу до пластикової коробки білого кольору у другому знизу лівому висувному ящику встановленого в залі комоду), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.07.2020 еквівалентно 6840,15 грн. та електронний ключ до автомобіля Mazda CX-7, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 1096,97 грн. (зберігався в тій же коробці), носій інформації WD My Passport Ultra 1 TB серійний номер WXN1A47K64DE (WDBTLG0010BGY-0B з USB кабелем до нього вартістю 916 грн. (зберігався на поверхні серванту в залі), ювелірні прикраси: обручку класичну із золота 585 проби діаметром 20 мм вагою 2,44 г вартістю 1830 грн., обручку із золота 585 проби діаметром 20 мм вагою 2,16 г з написом російською мовою: «Господи спаси и сохрани» вартістю 2268 грн., підвіс із золота 583 проби у формі хреста вагою 0,83 г вартістю 607,50 грн. (які зберігалися в дерев`яній коробці багряного кольору від годинника Continental на верхній полиці серванту в залі) та монети Індії, Туреччини, Таїланду, інших країн різного номіналу в загальній кількості 46 штук (зберігалися в скляній піалі на тій же поличці серванту);
8-22) належні ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ювелірні прикраси та речі: ланцюжок із золота 585 проби довжиною 42 см плетіння типу «канат» з підвісом у вигляді китиці з чотирьох ланцюжків, на кожній з яких по бусині з білого золота загальною вагою 6,18 г вартістю 7354,20 грн., ланцюжок із золота 585 проби довжиною 32 см плетіння типу «канат» вагою 0,83 г вартістю 1344,60 грн., ланцюжок із золота 585 проби довжиною 60 см плетіння плаского типу вагою 9,91 г вартістю 10936,10 грн., браслет із золота 585 проби довжиною 18 см плетіння плаского типу вагою 7,16 г вартістю 8520,40 грн., обручку класичну із золота 585 проби діаметром 20 мм радянського виробництва вагою 3,27 г вартістю 3433,50 грн., обручку класичну із золота 585 проби діаметром 20 мм радянського виробництва вагою 3,99 г вартістю 4189,50 грн., пару жіночих сережок із золота 585 проби у вигляді сплетіння двох символів «S», один з яких з білого золота та оздоблений шістьма фіанітами білого кольору, загальною вагою 3,38 г вартістю 4022,20 грн., пару жіночих сережок із золота 585 проби у формі трикутників, оздоблених дрібним камінням білого кольору з каменями зеленого кольору по середині, вагою 3,35 г вартістю 2278 грн., жіночу каблучку із лимонного золота із вставкою-візерунком з білого золота 585 проби вагою 4,2 г вартістю 4867,10 грн., підвіс із золота 585 проби радянського виробництва у формі краплі з рубіном вагою 1.01 г вартістю 754,50 грн., підвіс із золота 585 проби трикутної форми, оздоблений фіанітами зеленого кольору вагою 1,33 г вартістю 904,40 грн., сережку із золота 583 проби у вигляді дужки, оздобленої камінням білого та малинового кольору вагою 0,43 г вартістю 292,40 грн., жіночий годинник Continental в металевому корпусі жовтого кольору вартістю 2858,40 грн. (які зберігалися в дерев`яній коробці багряного кольору від годинника Continental на верхній полиці серванту в залі), зарядний пристрій Samsung EB-PG935 в корпусі чорного кольору з надписом: «Fast charge» та серійним номером RF7K11TT2QETYS вартістю 700 грн. (знаходився в пластиковій коробці білого кольору у другому знизу лівому висувному ящику встановленого в залі комоду), браслет-біжутерія із надписом «Pandora» із бусинами у вигляді янгола, якоря, долоні, черепахи, сови, а також чотирма бусинами з рожевим камінням вартістю 170 грн. (зберігався в скриньці на зовнішній полиці шафи в дитячій кімнаті).
Вилучені цінності ОСОБА_14 для їх попередньої оцінки та узгодження шляхів реалізації не пізніше 03 год. 48 хв. переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_9 , куди з цією ж метою орієнтовно в цей же час підійшли ОСОБА_13 та на декілька хвилин ОСОБА_12 .
Надалі того ж дня близько 05 год. 01 хв. ОСОБА_14 з ОСОБА_13 заховали серед зелених насаджень газону під орієнтованим на північний захід бічним фасадом будинку АДРЕСА_11 використану ними вночі саморобну дерев`яну приставну драбину, після чого о 05 год. 32 хв. перенесли до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , та залишили там частину належних потерпілим предметів (електронний ключ до автомобіля Mazda CX-7, носій інформації WD My Passport Ultra з USB кабелем до нього, зарядний пристрій Samsung з серійним номером RF7K11TT2QETYS).
В подальшому викрадене у ОСОБА_16 та ОСОБА_19 майно (за виключенням 250 доларів США конвертованих ОСОБА_14 о 14 год. 27 хв. того ж дня в пункті обміну валют за адресою: АДРЕСА_11 ) було відшукано та вилучено за результатами проведених 20.07.2020 співробітниками поліції обшуків в помешканнях ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 за вищевказаними адресами.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 вказує про незаконність та необґрунтованість вироку суду, прийнятого без урахування стану його здоров`я. Крім того, посилається на порушенням права на захист в результаті не залучення та незабезпечення його перекладачем.
В апеляційній скарзі поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 захисник ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання .
Вважає, що судовий розгляд проведено з порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_14 в результаті не залучення та незабезпечення його перекладачем, оскільки він є уродженцем Грузії та не володіє українською мовою, про що неодноразово заявляв як на досудовому розслідування, так і під час судового розгляду.
Не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, обвинувачений ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного судом покарання, оскільки судом було призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, є явно несправедливим внаслідок суворості. Просить пом`якшити йому покарання, та застосувати положення статті 69 КК України, врахувавши стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи безстроково, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, наявність такої обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої ОСОБА_15 по 1 епізоду, а також те, що майнова шкода по 2 епізоду фактично відшкодована повністю шляхом повернення речей потерпілим.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_13 , який просив пом`якшити йому покарання, думку прокурора, який заперечував щодо апеляційних скарг обвинувачених та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 185 КК України (по 1 та 2 епізодах), ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України (по 2 епізоду) та ОСОБА_12 за ч.3 ст. 185 КК України (по 2 епізоду) зроблено з додержанням положень ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Так, суд першої інстанції, провівши аналіз доводів обвинувачених щодо їх непричетності до скоєного при встановлених судом обставинах, які мали місце 26.06.2019 та 20.07.2019, прийшов до обґрунтованих висновків щодо спростування твердження обвинувачених щодо непричетності до вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_15 та потерпілих сім`ї ОСОБА_20 , зокрема, показаннями потерпілих, свідка, та дослідженими в судовому засіданні письмовими документами.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених у злочинах, за який вони засуджені, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в поданих апеляційних скаргах.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 викладені в апеляційних скаргах про порушення його права на захист, оскільки він не володіє українською мовою, та ненадання йому перекладача, є також безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово судимий в Україні. Тривалий час відбував покарання на території України. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.07.2020 ОСОБА_11 будь яких скарг, заяв чи заперечень щодо затримання не надавав, з правами ознайомлений в повному обсязі, власноручно вказав про відсутність жодних зауважень чи заперечень.

В подальшому, протокол допиту в якості підозрюваного (т.9 а.п. 19) складений українською мовою в присутності захисника ОСОБА_21 та підозрюваний ОСОБА_11 будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював, підписавши його власноручно.

Дійсно, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що долучені до матеріалів провадження, виготовлені українською мовою, які ОСОБА_11 отримав 08.10.2020, вказавши про це власноручно у розписці.
Обвинувачений ОСОБА_11 отримав пам`ятку про права та обов`язки українською мовою у суді першої інстанції (а.п. 91 т. 1), брав участь у судових засіданнях за участі інших учасників провадження, що велися державною - українською мовою, висловлюючи при цьому свої міркування з поставлених питань та даючи пояснення, учиняв він власноручно записи і у розписках-повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження.
Отримав обвинувачений ОСОБА_11 також копію оскаржуваного вироку, про що свідчить проставлений ним підпис у розписці (а.п. 152 т. 10).
Апеляційна скарга ОСОБА_11 написана на російській мові, де він вказав, що не розуміє українську мову.
Але при цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_11 не вказав, що йому незрозуміла суть ухваленого вироку та мотиви прийнятого судового рішення, висуваючи в ній апеляційні вимоги з урахуванням обраної ним позиції захисту.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що право обвинуваченого ОСОБА_11 на захист, у зв`язку з незалученням до участі у провадженні перекладача, - у досліджуваному провадженні не порушено.
Більше того, в суді апеляційної інстанції на запитання головуючого судді, та інших учасників судового провадження, поставлені обвинуваченому українською мовою, надавав чіткі відповіді, які відповідали змісту запитань, що говорить про те, що ОСОБА_11 розуміє мову, якою здійснюється судове провадження.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 є особою без громадянства, громадянства Грузинської Республіки не має, раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі на території України, в Україні перебуває з 1994 року, ніколи не спілкувався з допомогою перекладача, про що сам заявив у судовому засіданні, що свідчить про те, що він чітко розуміє державну мову в достатній мірі, щоб розуміти суть справи та ефективно здійснювати свій захист. Крім того обвинувачений представлений професійним захисником.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає за доводами апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 порушень права обвинуваченого на захист.

За наведеного відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними і не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Твердження про те, що засуджений є тяжко хворим, що перешкоджає відбуванню визначеного виду покарання, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, зокрема із виписки з медичної картки амбулаторного хворого №450 ОСОБА_11 , виданої завідувачем Полтавської міської медичної частини, у ОСОБА_11 діагностований хронічний обструктивний бронхіт стадія загострення, кардіосклероз атеросклеротичний та постінфарктний (2-16 по ЕКГ), гіпертонічна хвороба ІІІ ст.

Разом з тим, наявна довідка не містить жодних відомостей щодо неможливості перебування ОСОБА_11 в місцях позбавлення волі.

Отже, твердження про те, що захворювання ОСОБА_11 перешкоджає відбуванню визначеного виду покарання, не впливає на призначене судом першої інстанції покарання.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

У зв`язку із наведеним вище апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 є такими, що не підлягаєть задоволенню.

Вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.
Так, судом першої інстанції обставин, які пом`якшують та згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Також місцевим судом врахованоступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який жодних ознак щирого каяття щодо вчиненого за час досудового та судового розгляду не виявив, у суді першої інстанції заподіяну матеріальну шкоду не відшкодував, в силу статті 89 КК України вважається не судимою особою, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, та знову вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення,будучи особою працездатного віку не має постійного місця роботи, є внутрішньо-переміщеною особою, інвалідом ІІІ групи, колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином обґрунтувавши своє рішення, дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання, яке пов`язане із позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті без застосування положень ст. 69 КК України та застосуванням положень ч. 1 ст.70 КК України.
З огляду на конкретні обставини справи, колегія суддів не вбачає обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та можуть слугувати підставою для призначення більш м`якого покарання відповідно до ст.69 КК України.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через суворість, оскільки обвинувачений вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини проти власності.
Така поведінка обвинуваченого свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, на думку апеляційного суду його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Інші доводи апелянта не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.
При цьому, колегія суддів враховує факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_13 завданими його злочинними діями матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_15 у сумі 2576 гривень, згідно наданої у судовому засіданні квитанції, проте вважає, що само по собі відшкодування шкоди не може слугувати достатньою підставою для призначення більш м`якого покарання відповідно до ст.69 КК України.
За таких обставин, з урахуванням попередньої пасивної поведінки обвинуваченого не спрямованої на компенсацію завданої шкоди, та добровільне відшкодування завданого збитку лише в ході апеляційного перегляду вироку суду, відсутності фактично щирого каяття щодо вчиненого за час досудового та судового розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду в частині призначеного покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначене в межах санкцій інкримінованих ОСОБА_13 кримінальних правопорушень..
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_13 задоволенню не підлягає, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, що могло б бути підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не встановлено, як і не становлено достатніх підстав для призначення покарання із застосуванням статті 69 КК, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.
В цілому, призначене обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , покарання відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів і не є надто суворим чи м`яким.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_14 , його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3