Справа № 364/277/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4396/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Володарського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, який має на утриманні неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Володарського районного суду Київської області від 26 травня 2006 року за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання зі встановленням іспитового строку 2 роки, який скасовано постановою цього ж суду 06 грудня 2006 року;

- вироком Володарського районного суду Київської області від 30 січня 2007 року за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2010 року за ч.1 ст.187, ч.1 ст.152 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 липня 2016 року звільнено на випрані роботи на 8 місяців 22 дні з відрахуванням 20 % місячного заробітку в дохід держави, -

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

ОСОБА_8 зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2020 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалено обчислювати строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання з часу його затримання, тобто з 11 листопада 2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року (справа №364/1083/20, провадження №1-кс/364/289/20), а саме на перелічене в цій ухвалі майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 10.11.2020 року близько 22 год. прибув до місця проживання своєї матері ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в житловому будинку, ОСОБА_8 на ґрунті довготривалих неприязнених відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наніс кулаками рук 3 удари по обличчю ОСОБА_9 , внаслідок чого остання впала на підлогу. Після цього ОСОБА_8 наніс 17 ударів ногами в область тулуба та голови потерпілої, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепна травма, крововилив в м`які покриви голови, під оболонками, в тканину і шлуночкову систему головного мозку, закрита травма грудної клітини, множинні фрагментарні переломи ребер зліва і більше справа по декільком лініям, крововиливи в м`яких тканинах в проекції всіх переломів ребер, в підшкірно-жировій клітковині грудної клітки, рани на голові, множинні синці, садна на тілі. Після цього ОСОБА_8 залишив місце нанесення тілесних ушкоджень.
Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла за місцем проживання.
Смерть ОСОБА_9 , 1963 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з дифузним субарахноїдальним крововиливом та крововиливами в тканину і шлуночки головного мозку, зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на необґрунтованість вироку суду першої інстанції, оскільки на його думку він ґрунтується лише на припущення.

Обвинувачений вказує, що його затримано необґрунтовано, а ухвали про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження невмотивовані. Експертиза трупу заснована на припущеннях.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що за п`ять років після звільнення з місць позбавлення волі він взагалі не притягувався до відповідальності, алкогольними напоями та наркотиками не зловживав, вів нормальне життя зі своєю дружиною на малолітніми дітьми.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Володарського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , звільнити його з-під варти в залі суду.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та занадто суворим.

Сторона захисту вказує, що протягом досудового розслідування сторона обвинувачення припускала значних процесуальних прорахунків, помилок, відвертого порушення норм КПК України, а суд під час вивчення матеріалів справи, надання оцінки доказам в порушення вимог ст.85 КПК України залишив поза увагою доводи сторони захисту про неналежність доказів. Зокрема, тексти двох постанов слідчого від 22 лютого 2021 року про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання містять в собі посилання на зовсім інше кримінальне провадження, з іншою правовою кваліфікацією злочину, інший номер та дату внесення до ЄРДР. В своєму рішенні суд не надав оцінки даним фактам.

Необґрунтованість вироку полягає в тому, що доказом, яким суд першої інстанції обґрунтовує причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину є показання свідка ОСОБА_10 , який начебто увечері близько 22 години 10 листопада 2020 року бачив та чув обвинуваченого на веранді будинку загиблої де він, як стверджує свідок, сварилися з потерпілою ОСОБА_9 . При чому свідок не зміг пригадати будь-які обставини подій «свідком» яких він був 10 листопада 2020 року і вказати як був одягнутий ОСОБА_8 , з приводу чого була сварка, як була одягнута потерпіла. В решті решт свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що в нього взагалі поганий зір. Однак суд, замість того, щоб надати критичну оцінку показам такого свідка, обґрунтував вирок таким доказом.

Також обґрунтування вироку зазначено без логічної послідовності та належної оцінки доказів.

Зокрема, з протоколу огляду місця події та доданих до нього матеріалів фототаблиці, достовірно можна з`ясувати, що предмети, що знаходились в помешканні ОСОБА_9 ,. її труп та одяг були заплямовані речовиною бурого кольору кров`ю. З невідомих причин суд залишив поза увагою та не надав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_8 , що кров, що належала його покійній матері ОСОБА_9 опинилась в нього на руках під час того як він намагався пересувати труп вранці 11 листопада 2020 року та безпосередньо торкався руками трупа, належного потерпілій одягу забрудненого кров`ю.

На думку сторони захисту, ухвалюючи вирок замість встановлених фактів, суд діяв з завідомо обвинувальним ухилом опирався на припущення, а надані обвинуваченим ОСОБА_8 суду покази, в тому числі щодо алібі в ніч з 10 листопада на 11 листопада 2020 року, щодо його непричетності до злочину, залишились неспростовними в повній мірі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 у суді першої інстанції вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 10.11.2020 року ввечері десь близько 6 год. він приїхав з роботи з м. Білої Церкви. Вдома побачив, що нікого немає, була записка від дружини про те, що вона поїхала від нього до батьків з дітьми, напередодні вони посварилися. Він пішов у магазин, ранком мав їхати на роботу. Перед цим мама просила теплі речі, тому ранком до неї прийшов десь о 7 год. Знайшов мати неживу. Він поставив пакет з речами. Пішов до сусідки, щоб та подзвонила до поліції, швидкої. Десь через 20 хв. приїхала поліція, він пояснив, що сталося, ті спитали, чи дзвонив у швидку, він сказав, що ні, тому, кажуть, подзвонити. Він зупинив автомобіль, щоб попросити подзвонити. Далі його скрутили оперативники, погрожували йому. Також обвинувачений на запитання прокурора пояснив, що проживав разом з дружиною ОСОБА_11 та дітьми, його мати проживала разом з ними з 2015 року чи 2016 року, переїхала від них у вересні 2020 року, тому що їй було важко дивитися за дітьми, адже вони з дружиною працювали. Мати він ніколи не бив, дружині один раз дав пощечину. До матері потім навідувався один раз: у вересні через деякий час після її переїзду, вона сказала, що в неї груба не топиться, тому він зробив, після цього вона не зверталася. У листопаді він працював неофіційно на будівництві у м. Білій Церкві. Працював кожен день з 8 год. ранку до 23-24 год. На роботу їздив разом з ОСОБА_12 , той забирав на автомобілі. 10.11.2020 року був теж робочий день, ОСОБА_13 сказав, що короткий робочий день (у нього був чи похорон чи щось), тож вони закінчили працювати близько 5 год., а о 6 год. вечора він був вже вдома. Увечері пив слабоалкогольний напій «Рево». Через записку дружини був розстроєний, адже нема дітей, дружини, але знав, що вона повернеться, вона поїхала, бо вони посварилися, але чому обвинувачений відмовився відповідати. Він тоді їй не дзвонив, бо його телефон зламався, у матері телефона теж не було. У будинку матері він не перебував, прийшов до неї о 7 год. ранку. Двері були відкриті, прикриті лише. Коли зайшов, то був безпорядок, плями бурого кольору. Мати побачив на підлозі, вона була вдягнута, на неї була кров: на лобі, одязі. Свої речі він не палив, палив колись дитячі речі, непотріб. У той день грубу взагалі не розтоплював. У будинку матері речі не пересував, мати посадив на кровать, вона вже була холодна. Телефону у матері ніколи не було, а його зламався. Коли вийшов з будинку, руки не мив. Кров на його руках, мабуть коли пересаджував матів на кровать, брався ще за ручку двері. Підлогу він не мив. Щоб викликати поліцію звернувся до ОСОБА_14 , потім слідча ОСОБА_15 сказала викликати швидку. Зранку він пішов до матері, бо був приморозок, тому поніс їй теплі речі, ці речі він залишив на веранді, там був світер, колготки, чому цих речей не було на місці події сказати не може. Алкоголь він взагалі не вживає, лише пиво та напій «Рево». На запитання захисника доповнив, що увечері він втомлений після роботи, ліг спати. Речі теплі для матері залишив біля веранди, там потім було повно людей, коли приїхала поліція. Після того, як знайшов мати, першого, кого він побачив, була тьотя ОСОБА_16 , вона виганяла корову. Також обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що мати після переїзду приходила до них разів 5-6, в основному у вересні, останній раз в кінці жовтня.
В суді апеляційної інстанції вказані показання обвинувачений підтримав.

Однак, незважаючи на невизнання вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вона повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами.

Потерпіла ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснила, що вона є дочкою загиблої ОСОБА_9 , обвинувачений її брат, матір вона бачила востаннє десь літом, коли та приїжджала до неї. Відносини матері та обвинуваченого були погані, він її бив, мамка казала, чи то вона цигарки не купила, чи ще щось не сподобалось. У дитинстві її рідний батько любив обвинуваченого як рідного сина. Дитячі травми не могли бути, бо мамка любила їх двох однаково. Мати на нього жалілася неодноразово. Коли він вийшов з тюрми, спочатку було все нормально. А потім обвинувачений почав зловживати алкоголем, курив план. Це десь з 2018-2019 рік вона приїжджала до них у гості тоді, коли там жила мати. Обвинувачений, коли в стані алкогольного сп`яніння, стає дуже дурний, зривається на всіх, найбільше на матері, стає агресивним, буйним. При ній неодноразово кидався, замахувався, коли пив пиво тощо, але при ній матір не бив, бо вона захищала. Голова сільської ради неодноразово приїжджав, вона просила, щоб знайшли хату, чи матері, чи ОСОБА_18 . Приходили і його друзі, наркомани. До події стосунки у них із ОСОБА_19 були нормальні. Про смерть матері дізналася ранком, увечері телефон відключила, а ранком дзвонить тітка, каже: «Мама вмерла», а потім вже сказали, що її вбив ОСОБА_20 («Рекс» це кличка ОСОБА_18 , обвинуваченого). Вона поїхала на роботу, щоб взяти гроші, його вже тоді забрала поліція, а на другий день мати поховали.
Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_8 є її чоловіком, у шлюбі з ним з 2018 року, а разом проживають з 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 . Потерпіла (мати чоловіка) проживала з ними з 2015 року до року події. Вона переїхала від них, оскільки боялася ОСОБА_18 , він, коли випивав, піднімав на неї руки. Він не дуже любив свою мати, нібито у дитинстві вона не була гарною мамою це з його слів, тому він тримав на неї образу. ОСОБА_21 зловживав алкоголем. Також він наносив мені (свідкові) тілесні ушкодження. У 2019 році вона зверталася до правоохоронних органів, але у суді його вибачила. 10.11.2020 року вона залишила ОСОБА_18 записку, що йде з дітьми, їде у ОСОБА_22 , оскільки більше так не може жити, терпіти таке насильство в сім`ї. Десь біля 11 год. вона збиралась, а він зранку поїхав на роботу. Будинок вони опалювали дровами, інші речі дуже рідко, але в той день вони не опалювали будинок, у тому числі і речами ОСОБА_23 . Залишила будинок, з дітьми поїхала спочатку на ОСОБА_24 , а там сіла на потяг на ОСОБА_25 . Гості і друзі в них були, були і на підпитку. Мама, коли жила з ними, була в основному в кімнаті, а гості частіше на веранді. У той день вони з нею не спілкувалися. Востаннє бачила її 09.11.2020 року, коли вона заходила до них в гості. Записку ОСОБА_18 залишила на дверях. 10-го числа поїхала на ОСОБА_25 , поїзд о 6 год. вечора. На маршрутку до Києва сідала десь об 11-12 год. У ОСОБА_25 була 11-го числа. Мені подзвонила сусідка ранком 11-го числа, я сходила з поїзда, вона сказала, що ОСОБА_23 знайшов маму, ввечері цього ж дня я сіла на поїзд і 12-го повернулася вже в с. Косівка. ОСОБА_21 ходив до матері після її переїзду двічі: один раз разом зі мною, один раз на її прохання робив камін. Поліція допитувала її більше про відносини в родині, допит був 12-го. Мама з`їхала від них десь за півроку до події.
Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_10 показав, що обвинувачений ОСОБА_8 є його племінником, його мати ОСОБА_9 проживала по вул. Перемоги. Її стосунки з обвинуваченим були погані, він бив її постійно, вона навіть вночі приходила до мене побита, два рази точно приходила: один раз у 2019 році, один раз у 2020 році. Я казав їй, щоб написала заяву на нього. Тоді у листопаді 2020 році він ( ОСОБА_8 ) був у неї, я проходив, бачив його, вони скандалили, але я пішов, бо таке було постійно. Більше там нікого не було, вони ( ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ) були вдвох. ОСОБА_8 був на веранді, його було видно з дороги, одяг його не бачив, бо в мене поганий зір, але впізнав його по статурі, голос його був, він же племінник. Потерпілу не бачив, вона була в хаті. Це було десь о 10 год. вечора, може пів на 11-ту. Бачив чітко, бо горіло світло. Я йшов з роботи пішки, оскільки зламався мопед, ОСОБА_8 впізнав, оскільки знаю його давно, він же племінник.
Свідок ОСОБА_26 в суді першої інстанції показала, що вона є невісткою загиблої ОСОБА_9 , дружиною ОСОБА_10 . Загиблу знає з 1997 року. Її відносини з обвинуваченим були дуже погані, вона приходила до них побита, жалілася, на ній були синці, казала, що він іздівався над нею, із синцями приходила до них чотири рази, бив її без причини. Спочатку загибла жила сама, потім з ними (із сім`єю обвинуваченого ОСОБА_8 ), оскільки взяла багато кредитів, щоб ОСОБА_18 купити хату. Алкоголь вона не вживала, вона була на інвалідності, перенесла інсульт, одна сторона в неї не працювала. Два рази він приходив до неї після того, як вона переїхала від них: у жовтні та на початку листопада, десь 7-го числа. У ОСОБА_8 кличка «Рекс».
Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_27 повідомила, що з потерпілою (загиблою) ОСОБА_9 знайома дуже давно, скільки живе в с. Косівка, разом працювали, пасли тощо. Її стосунки із сином (обвинуваченим ОСОБА_8 ) були погані, він її вбивав, навіть водою її відливали. Той рік (2020 р.) та в інші рази приходила до неї, інших сусідів, просилася переночувати. Тоді (у 2020 р.) вона приходила до неї вся побита, просила переночувати, каже, що тиждень лежала, а як відійшла прийшла до неї, щоб переночувати. Я їй казала, викликати сільського голову, поліцію, зняти побої, але вона побої не знімала, жаліла його (сина ОСОБА_8 ). Як він її бив, вона особисто не бачила. У хату до ОСОБА_9 приходили і сусіди, невістка ОСОБА_28 з дітьми заходила. Коли сталася подія, люди на ранок вже казали, що «бандит» убив свою матір. Все село гриміло, і зараз гримить. ОСОБА_8 пив, пив пиво, горілку. Надя ( ОСОБА_9 ), а так само ОСОБА_28 ( ОСОБА_11 ) казали, якщо, наприклад, пиво не принесуть, він бив їх. Із сусідами в ОСОБА_9 були хороші стосунки, всі приймали її ночувати. Борги у неї були в магазині, бо брала продукти, випити ОСОБА_18 , дітям продукти треба було. Останній раз бачила ОСОБА_9 побитою у минулому році (2020 р.) десь у листопаді, в осені це було. Вона прийшла до неї полугола, я їй речі дала, та як роздягнулася, то страшно дивитись, вся в побоях. ОСОБА_8 як тверезий, то не б`є, а як вип`є, то б`є.
Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_29 показала, що працює продавцем у магазині в с. Косівка, надала суду показання про те, що ОСОБА_8 знає, він живе в с. Косівка, в останній раз бачила його майже рік тому, він приходив у магазин за покупками, тверезий, нормально себе поводив, купив одну баночку «Рева», розплатився. Це була осінь, як він був одягнутий не пам`ятає.
Допитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_30 показала, що працює на посаді слідчого у Білоцерківському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції у Київській області та вела дане кримінальне провадження як слідча, обставини справи добре пам`ятає, вперше побачила обвинуваченого, коли приїхала на місце події разом із слідчою групою на виклик, також був ОСОБА_31 . Вони приїхали на місце події 11.11.2020 р. (цей день запам`ятала, оскільки в цей день у моїй дитини день народження). Помилки в оформленні документів, можливо, були, хоча умислу ніякого з її боку не було, але описки в цифрах тощо могли бути, оскільки минулий 2020 рік був дуже важкий, у районі було шість тяжких злочинів, вона працювала весь 2020 рік навіть без відпустки, тож була дуже втомлена.

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження та належним чином дослідженими судом першої інстанції, а саме:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо даного кримінального провадження № 0000179, з якого вбачається, що це кримінальне провадження внесено до Реєстру 11 листопада 2020 року о 09:44 год. за повідомленням ОСОБА_32 ;
протоколом огляду місця події від 11 листопада 2020 року, що проводився з 07:30 год. до 11:05 год., з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду місця події було виявлено та вилучено: змиви з плямами речовини бурого кольору з підлоги у приміщенні веранди, зі стіни у приміщенні коридору, зі стіни у приміщенні кухні, з електрокабелю електроплити у приміщенні кухні, які зроблені за допомогою марлевого бинта та поміщені до паперового конверту з відповідними написами і підписами; відрізок занавіски з дверей коридору з наявними плямами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту з відповідними написами і підписами; частину металевої алюмінієвої труби з плямами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту з відповідними написами і підписами; відрізок килиму з плямами бурого кольору у приміщенні кімнати, де виявлено труп ОСОБА_9 , поміщений до паперового конверту з відповідними написами і підписами; покривало жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до спецпакету № INZ 4062809; куртку жіночу чорного кольору, яку поміщено до спецпакету № INZ 4062810; футболку синьо-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до спецпакету № INZ 03345816; куртку жіночу чорно-білого кольору в повздовжну смужку, що поміщена до спецпакету № INZ 4062811;
протоколом огляду місця події від 12 листопада 2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є приміщення моргу у м. Біла Церква Київської області, безпосереднім об`єктом огляду є труп ОСОБА_9 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду було виявлено на тілі трупа і внутрішніх органах численні тілесні ушкодження у вигляді забоїв та переламів, під час огляду вилучено зразки крові трупа ОСОБА_9 та зрізи нігтьових пластин з лівої і правої рук трупа, що поміщені до паперових конвертів;
висновком №715 судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , 1963 р.н. (56 років), (т. 1, а.п. 154-157), згідно з яким під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма; крововиливи в м`які покриви голови, під оболонками, в тканину і шлуночкову систему головного мозку; закрита травма грудної клітини; множинні фрагментарні переломи ребер зліва і, більше, справа по декільком лініям; крововиливи на поверхні легень, серця; крововиливи в м`яких тканинах в проекції всіх переломів ребер, в підшкірно-жировій клітковині грудної клітки; рани на голові; множинні синці, садна на тілі. Смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з дифузними субарахноїдальним крововиливом та крововиливами у шлуночки головного мозку. Знайдені ушкодження, що призвели до смерті, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також у висновку далі наведено перелік виявлених інших тілесних ушкоджень, що відносяться до середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Крім того, при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені;
висновком № 834-715 судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_9 , 1963 р.н. (56 років) від 24 лютого 2021 року, згідно з яким під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 12 листопада 2020 року виявлено перелічені вище тілесні ушкодження; встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з дифузними субарахноїдальним крововиливом та крововиливами в тканину і шлуночки головного мозку. Знайдені ушкодження, що призвели до смерті, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, також у висновку наведено перелік виявлених інших тілесних ушкоджень, що відносяться до середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Експертом встановлено, що стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_9 настала протягом 48 годин до моменту дослідження трупа; локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що виникли вони від множинних точок прикладання сили по голові і тілу (більше 20-ти точок), можливо, у строк, вказаний у постанові слідчого;
протоколом огляду місця події від 12 листопада 2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є груба в будинку АДРЕСА_1 , огляд проводився у присутності двох понятих, спеціаліста, проводилася фотозйомка, відповідно до протоколу додано ілюстраційну фототаблицю з місця події. Згідно з цим протоколом під час огляду місця події було виявлено та вилучено: залишки горілої тканини з попелом, дві металеві «собачки», що поміщені до спецпакету № INZ 3005899;
протоколом затримання ОСОБА_8 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11 листопада 2020 року, час затримання 16 год. 10 хв. (т. 1, а.п. 139-144), під час затримання проведено обшук затриманого ОСОБА_8 , виявлено, що він одягнутий у джинсові штани світло-синього кольору, взутий в черевики чорного кольору, наявні тілесні ушкодження у вигляді двох ран на пальцях лівої руки, а також рани на кісті лівої руки;
протоколами отримання зразків для експертизи від 11 листопада 2020 року, згідно з якими у затриманого підозрюваного ОСОБА_8 у день затримання отримано зразки для проведення експертизи, а саме: змиви з пальців та долоней правої і лівої рук для проведення молекулярно-генетичної експертизи; зразки букального епітелію; зразки відбитків пальців та долоней рук за допомогою дактилоскопічного валика, обробленого дактилоскопічною фарбою, з яких зроблено відтиски на один бланк дактилоскопічної карти;
довідкою Комунального некомерційного підприємства Володарської районної ради «Володарська районна лікарня» від 11 листопада 2020 року про те, що ОСОБА_8 був доставлений до приймального відділення працівником поліції для обстеження з приводу тілесних ушкоджень, в ході обстеження у ОСОБА_8 виявлено ссадна ІІІ-IV пальців лівої кісті, інших пошкоджень немає;
висновком експерта від 03 лютого 2021 року № СЕ-19/111-20/57354-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким було встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , які наведені в таблиці результатів дослідження; зразок букального епітелію ОСОБА_8 постановою слідчого від 05.02.2021 р. визнано речовим доказом;
висновком експерта від 29 січня 2021 року № СЕ-19/111-20/57357-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким було встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наведені в таблиці результатів дослідження; зразок крові трупа ОСОБА_9 постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовим доказом.;
висновком експерта від 17 лютого 2021 року № СЕ-19/111-20/57305-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким на наданих на дослідження відрізку килиму з приміщення веранди (об`єкт № 1), з приміщення кімнати (об`єкт № 2), відрізку занавіски з дверей коридору (об`єкти № 3, № 4) виявлено кров людини, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль), що збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наведені відрізки постановою слідчого від 22 лютого 2021 року визнано речовими доказами (т. 1, а.п. 215-216, 217);
висновком експерта від 10 лютого 2021 року № СЕ-19/111-20/57349-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким на наданих на дослідження змивах плям речовини бурого кольору з підлоги у приміщенні веранди (об`єкт № 1), на стіні у приміщенні коридору (об`єкт № 2), на стіні у приміщенні кухні (об`єкт № 3), на електрокабелі електроплити у приміщенні кухні (об`єкт № 4) виявлено кров людини, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль), що збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наведені змиви постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовими доказами;
висновком експерта від 05 лютого 2021 року № СЕ-19/111-20/57353-Б за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким на наданих на дослідження змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_8 виявлено кров людини та клітини з ядрами, встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профіль) та встановлено, що вони є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і генетичні ознаки особи чоловічої генетичної статі; наведені змиви постановою слідчого від 13.02.2021 р. визнано речовими доказами;
висновком судово-психіатричного експерта № 485 від 18 листопада 2020 року, згідно з яким ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності; під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; під час проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено; в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; клінічних ознак наркотичної залежності не виявлено; ОСОБА_8 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю і потребує лікування від алкогольної залежності; ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість і діяльність, не перебував; під час скоєння інкримінованих йому дій з урахуванням свого психологічного (емоційного) стану міг правильно сприймати обставини, які мають значення в кримінальному провадженні, та давати щодо них відповідні покази. Також у названому висновку експерта наведено такі притаманні ОСОБА_8 індивідуально-психологічні особливості як емоційно-вольова нестійкість, схильність до імпульсивних форм реагування у конфліктних ситуаціях, залежність від алкоголю, низький морально-етичний рівень, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки, схильність до агресивних форм поведінки та період алкогольного сп`яніння, які знайшли своє відображення в досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність не здійснили;
висновком судово-психіатричного експерта № 484 від 03 грудня 2020 року, згідно з яким експерту було надано матеріали кримінального провадження та відеозапис допиту підозрюваного ОСОБА_8 . Експертом за наслідками експертного дослідження зроблено висновки про те, що процес допиту ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису має такі індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту, емоційний фон загалом рівний, настрій суттєво не пригнічений, зорового контакту не уникає, наявна цілеспрямованість до співпраці. Комунікативна діяльність ОСОБА_8 характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у нього на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно пояснень ним особливостей обставин подій, про які він повідомляє; такі особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати поведінку ОСОБА_8 як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) під час комунікативного процесу не визначено; усі запитання, які були поставлені ОСОБА_8 , мали переважно уточнюючий характер; інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова даної слідчої дії із застосуванням відеозапису давала можливість ОСОБА_8 відповідати у вільному темпі і довільній формі та самостійно уточнювати свої пояснення.
Таким чином, суд першої інстанції встановивши фактичні дані, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у своїй сукупності, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 зазначеного злочину та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки наявним у процесуальних документах опискам, зокрема у постановах слідчого від 22 лютого 2021 року про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання, не заслуговують на увагу. Адже судом першої інстанції було допитано слідчу ОСОБА_33 , яка дійсно допустила можливість їх наявності через значне навантаження. Крім того, на думку колегії суддів, саму по собі наявність описок чи помилок у процесуальних документах не можна визнати істотним порушенням, яке б тягнуло за собою визнання недопустимими доказів у даному кримінальному провадженні.

В свою чергу колегія суддів також вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо критичної оцінки показів обвинуваченого, які спростовуються показами потерпілої, свідків та письмовими доказами та погоджується з висновками про те, що перебування ОСОБА_8 у будинку ОСОБА_9 та їх сварки підтверджена показами свідка ОСОБА_10 , який бачив і чув обвинуваченого ОСОБА_8 (свого племінника) увечері близько 22 год. 10 листопада 2020 року на веранді будинку загиблої, вони, як стверджує свідок, як зазвичай сварилися, а також зазначеними вище письмовими доказами, насамперед висновками судових молекулярно-генетичних експертиз, згідно з якими на обох (лівій та правій) руках ОСОБА_8 (змиви з рук та інші біологічні зразки було отримано, як наводилося, в день його затримання 11 листопада 2020 року) виявлено кров загиблої ОСОБА_9 , при цьому суд бере до уваги, що обвинувачений під час допиту вказував, що ніякі речі в будинку матері не пересував, міг торкнутися лише до ручки двері (що робиться однією рукою), а «пересаджування» холодного трупа матері, як зазначив обвинувачений, на кровать близько 7 год. ранку 11 листопада 2020 року, на переконання суду, також не може пояснювати кров на руках обвинуваченого з огляду на відсутність відповідних значних слідів крові на її одязі, що видно з протоколу огляду місця події, та з огляду на час, що минув після смерті ОСОБА_9 . Крім того, під час затримання ОСОБА_8 11 листопада 2020 року, тобто в день, коли він, з його слів, міг торкатися трупа загиблої ОСОБА_9 на його руках не було виявлено крові (речовини бурого кольору) згідно з протоколом його затримання, як вбачається з цього протоколу, на його руках виявлено лише тілесні ушкодження у вигляді двох ран на пальцях лівої руки та рани на кисті лівої руки.
Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що викликає сумнів названа обвинуваченим причина відвідування ОСОБА_9 для того, щоб віднести їй теплі речі (які ОСОБА_8 потім нібито залишив на веранді), про що вона, як зазначав обвинувачений, просила його перед цим. У той же час сам обвинувачений під час допиту зазначив, що бачив мати востаннє в кінці жовтня, а подзвонити йому вона не могла, оскільки, як стверджує він сам, у матері не було телефону. Згадані ж теплі речі, які нібито обвинувачений приніс і залишив на веранді, під час огляду місця події не були виявлені. Також суду першої інстанції не було надано стороною захисту будь-яких об`єктивних пояснень щодо вилучених за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 в грубі залишків горілої тканини та дві металеві «собачки» (застібки), оскільки за показаннями як обвинуваченого ОСОБА_8 , так і його дружини вони не опалювали будинок речами, не спалювали одяг, у тому числі в день події.
Крім того, районний суд вірно вважав неправдивими покази обвинуваченого щодо незастосування ним ніколи насильства ані до своєї матері (загиблої ОСОБА_9 ), ані до своєї дружини ОСОБА_11 , оскільки ці показання обвинуваченого спростовано показаннями свідків, і саме застосування насильства ОСОБА_8 стало причиною переїзду його матері для проживання за іншою адресою, а також виїзду його дружини до рідних у Волноваху, про що та зазначила в записці обвинуваченому, наявність якої не заперечувалося ним у суді першої інстанції. Також обвинуваченим стверджувалося, що він не вживає взагалі алкогольних напоїв, лише слабоалкогольні напої, що суперечить показанням потерпілої та свідків, а також висновку судово-психіатричного експерта від 18 листопада 2020 року № 485 щодо наявності в обвинуваченого алкогольної залежності.
Враховуючи сукупність вказаних доказів, які були належним чином досліджені судом першої інстанції, доводи апеляційних скарг про те, вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, слід визнати голослівними.

Таким чином, у ході аналізу доводів апеляційних скарг сторони захисту, підстав для закриття кримінального провадження встановлено не було, адже винуватість ОСОБА_8 підтверджується належними, допустимими, достовірними доказами, безпосередньо дослідженими та оціненими на основі власного переконання судом першої інстанції.

Згідно з ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за насильницькі злочини, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до агресивних форм поведінки, під час розгляду вказаного кримінального провадження судом першої інстанції висловлювався нецензурно та погрожував потерпілій ОСОБА_17 , його дружині, яка є свідком, ОСОБА_11 , а також слідчому ОСОБА_34 . Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відтак, районний суд призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, яке відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційних скарг сторони захисту, і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий :

Судді :