Справа № 165/1565/17
Провадження № 1-в/165/117/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду Волинської області подання Іваничівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018,
встановив:
До Нововолинського міського суду Волинської області надійшло подання Іваничівського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтовано тим, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29.03.2018 ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. Вирок набрав законної сили 03.05.2018. Строк виконання даного вироку сплив 03.05.2020. На підставі ч.1 ст.80 КК України просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
У судове засідання представник Іваничівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просив подання розглядати за його відсутності, подання підтримав, просив його задоволити.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду подання, про причини неявки до суду не повідомив.
Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення подання, дослідивши матеріали подання, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 29.03.2018 вироком Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн.
Вирок набув законної сили 03.05.2018.
Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п 1, п.2,п.3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду від 29.03.2018, факт ухилення від відбування покарання судом не встановлений, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Іваничівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, на підставі ст.80 КК України, суд -
постановив:

Подання Іваничівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 29 березня 2018 року задоволити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської від 29 березня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Нововолинський міський суд Волинської області.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1