г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/166/21
Номер провадження 1-кп/213/139/21
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_3 ,

сторони захисту:
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України (№0000771 від 16.12.2020 року та №0000023 від 19.03.2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання, за яким просив суд продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, в обґрунтування якого зазначив, що всі раніше встановлені ризики - ризик того, що обвинувачена може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та ризик того, що обвинувачена може ухилитись від суду на цей момент не втратили свою актуальність та залишаються без змін - обвинувачена неодноразово судима, при цьому один із злочинів вчинила за місцем свого мешкання під час домашнього арешту. Просить звернути увагу суду на те, що допитана в цьому судовому засіданні в якості свідка мати обвинуваченої - ОСОБА_6 повідомила суду про те, що вона реально боїться обвинувачену, яка за місцем їх проживання здійснила на неї напад, вчиняла постійні погрози, вимагала гроші, отже домашній арешт є не можливим.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, звернув увагу на те, що обвинувачена ніколи не перешкоджала кримінальному провадженню, просив обрати обвинуваченій більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за постійним місцем проживання.

Обвинувачена зазначила, що їй немає що повідомити.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що вона пенсіонер, не працює, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , обвинувачена є її донькою, яка проживала разом з нею в її квартирі, в якій вона є наймачем, а обвинувачена зареєстрована разом з дітьми. Коли обвинувачена до свого затримання жила в квартирі, вона не працювала, постійно зловживала спиртними напоями, на що витрачала ті гроші, які вона отримувала на своїх дітей, а потім вимагала гроші від неї для того щоб купляти пиво та розпивати його в компанії інших. Коли обвинувачена нап`ється в компанії, то лягає спати і за дітьми була змушена дивитись вона і це відбувалось постійно. Діти завжди голодні, матір`ю не доглядаються, крім цього зі слів сусідів обвинувачена вчила їх красти в магазині. Крім постійного вимагання грошей вона їй ще постійно погрожувала і один раз зробила фізичний напад на неї - схопила с заду за тіло та шию та сильно стиснула її, від чого вона думала, що помре. Допоміг сусід. Потім викликали поліцію, склали протокол. В цей день вона дуже злякалась за своє життя і за таких обставин син забрав її до себе додому, де вона була змушена проживати. Син за її проханням навідувався на квартиру і бачив, як там обвинувачена вживає алкоголь разом з невідомими чоловіками у кількості чотирьох - п`яти осіб, яких він вижинав з квартири. Після того, як обвинувачену забрали до тюрми вона повернулась до своєї квартири і тепер спокійно там живе. Вона не бажає знати обвинувачену і не бажає, щоб та повернулась до квартири, оскільки з нею життя не можливе.

Заслухавши думку сторін, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Судом було раніше встановлено та залишається на цей час без змін те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , де мешкала до затримання, зі слів офіційно одружена з ОСОБА_7 (стороною захисту підтверджуючих документів суду не надавалось), який з її слів проживає: АДРЕСА_2 (доказів суду не подавалось), має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на момент затримання не працювала, раніше судима, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, будучи звільненою від відбування покарання за вироком Інгулецького районного суду від 23.11.2020, тобто під час іспитового строку, обвинувачується у вчиненні трьох умисних кримінальних правопорушень, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України повністю не визнає.
Крім того, встановлено, що попередні рішення суду про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційними скаргами захисника були перевірені апеляційною інстанцією та залишені без змін. Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

Інших та/або нових обставин щодо обвинуваченої, які б стосувались цього питання стороною захисту суду не зазначались та не надавались.

Враховуючи сукупність встановлених обставин, суд знаходить, що прокурором повністю доведений ризик, визначений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, оскільки вона обвинувачується у вчиненні трьох умисних кримінальних правопорушень в період іспитового строку за вироком суду.

При цьому, суд знаходить, що ризик переховування ОСОБА_4 від суду прокурором доведений не був, отже до уваги не приймається.

Таким чином, суд знаходить клопотання прокурора обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню, оскільки на цей момент обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченій не зможе, на думку суду, запобігти зазначеному вище ризику - як з`ясовано судом ОСОБА_4 , маючи довіру від держави за вироком суду, і знаходячись на волі через короткий час після призначення їй покарання знову обвинувачується у вчиненні нових умисних корисних злочинів, а також у умисному заподіянні працівнику правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Позиція сторони захисту щодо обвинуваченої про те, що їй слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, судом до уваги не береться через її повну недоведеність. При цьому, допитаний в судовому засіданні свідок - мати обвинуваченої ОСОБА_6 , 1951 року народження, повідомила, що за місцем проживання, де вона є наймачем, а обвинувачена є зареєстрованою та проживала до свого затримання, обвинувачена створила їй неможливі умови проживання, зловживаючи спиртними напоями, вимагаючи від неї гроші і вчинивши фізичний напад на неї, отже вона реально боїться за своє життя і не бажає, щоб обвинувачена поверталась в її квартиру. Також свідок зазначила, що поки обвинувачена пиячила в компанії, а потім відпочивала вона була сама змушена доглядати її дітей і це відбувалось постійно, обвинувачена не приділяла ніякої уваги своїм дітям. Суд приймає до уваги показання вказаного свідка, які у свою чергу повністю спростовують позицію сторони захисту як про міцні соціальні зв`язки обвинуваченої, так і про можливість знаходження на домашньому арешті за місцем проживання.

Враховуючи також, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків) суд, у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КК України, вважає за можливе не визначати розмір застави .

Керуючись ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - по 21 січня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .