28.10.21№ 336/8665/21
Пр. № 1-кс/336/862/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001439 від 21.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, в якому зазначив, що 21 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00014393 внесено відомості за ч. 1 ст. 121 КК України за фактом умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження, яке мало місце в проміжок часу між 13-00 годиною та 13 годиною 56 хвилинами 21 жовтня 2021 року біля кафе «Щасливий кіт» на території ринку «Меркурій» по вул. Чарівній, 56, в м. Запоріжжі.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява потерпілого ОСОБА_4 про те, що він отримав удар ножем в область грудної клітини, який спричинив йому ОСОБА_5 під час конфлікту, що виник і розвивався між сторонами в зазначений час в зазначеному місці.
Під час огляду місця події, яким є приміщення кафе «Щасливий кіт» на території ринку «Меркурій» по вул. Чарівній, 56,в м. Запоріжжі, виявлені і вилучені такі предмети:
- чорну чоловічу куртку;
- мобільний телефон «Lenovo» imei: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Life НОМЕР_2 »;
- портмоне чорного кольору з паспортом громадянина України на імья ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ;
- одяг: чорну футболку, безрукавку з капюшоном сіро-чорного кольору;
- сумку на пояс з гаманцем та банківською карткою, запальничку, чохол з ключем, зв`язку ключів, зарядний пристрій для мобільного телефону, флакон з прозорою речовиною та етикеткою «Нафтизин».
Вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, які знаходяться у слідчому відділенні відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.
Посилаючись в обгрунтування клопотання на те, що вказані предмети мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як речі, що зберігають на собі сліди злочину, між тим вони є тимчасово вилученими під час огляду місця події, в інтересах запобігання можливості розпорядитися цим майном просить про накладення на нього арешту.
Слідчий до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення клопотання у його відсутність через зайнятість на службі, а також про його задоволення.
Зазначені обставини в силу ст. 272 КПК України не є перешкодою для вирішення клопотання.
Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається з метою конфіскації майна;

розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, в частині арешту одягу, в який був вдягнений підозрюваний під час вчинення кримінально караних дій, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування, знищення предметів, що мають статус речових доказів в цьому провадженні як такі, що, можливо, містять на собі сліди злочину.

Суддя враховує ту обставину, що вказане майно може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні, оскільки за умови доведення факту навмисного вбивства є річчю, що зберігає на собі сліди злочину.

Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання в іншій частині, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки мобільний телефон, особисті документи підозрюваного, сумка на пояс, гаманець, запальничка, чохол з ключем, зв`язка ключів, зарядний пристрій для мобільного телефону, флакон з медичним засобом є особистими речами, що не містять інформації про кримінально каране діяння, тому встановлені законом ризики їхнього приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження не зашкодять ефективності здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 21 жовтня 2021 року під час огляду приміщення кафе «Щасливий кіт» на території ринку «Меркурій» по вул. Чарівній, 56, в м. Запоріжжі чорну чоловічу куртку, чорну футболку, безрукавку з капюшоном сіро-чорного кольору.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Повернути володільцю речі, в накладенні арешту на які відмовлено.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1