Провадження №1-кп/447/36/21
Справа №443/284/19
У Х В А Л А
щодо призначення експертизи

17.11.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0000703, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.07.2017 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молотів, Жидачівського району Львівської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стрий, Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,
прокурор ОСОБА_5 ,
потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представник потерпілих ОСОБА_8 ,
захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000703 про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.
19.10.2021 у судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання захисник посилається на те, що на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 прокурором було подано ряд письмових доказів, у тому числі висновок експерта (комісійна судово-медична експертиза) №185, на основі якого було висунуто обвинувачення у кримінальному провадженні. Однак, сторона захисту вважає, що висновок експерта є недопустимим доказом у розумінні статті 86 КПК України, через істотне порушення процесуальних норм при складанні висновку, а детальний аналіз висновку №185, дає підстави твердити про сумніви у його правильності. На думку сторони захисту, такий є неповним, нечітким, недостатньо обґрунтованим, а також таким, що суперечить іншим матеріалам справи. Захисник обвинуваченого в обґрунтування доцільності призначення комісійної судово-медичної експертизи посилається на істотне порушення процесуальних норм, які регламентують порядок проведення судової експертизи, на показання експертів та обвинуваченого, наданих у судових засіданнях, а також клопотання містить посилання на протоколи трьох операцій, проведених неповнолітньому ОСОБА_13 .
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 підтримав клопотання з підстав у ньому викладених. Зазначив, що існує обґрунтована необхідність у проведенні повторної комплексної комісійної судово-медичної експертизи, оскільки її висновки та результати мають виключно важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні. З метою ефективного здійснення досудового розслідування, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального провадження, зокрема встановлення дійсної причини смерті ОСОБА_13 , а також наявності чи відсутності причинно-наслідкового зв`язку у здійсненні своїх професійних обов`язків медичних працівників КНП «Жидачівська ЦРЛ» під час надання медичної допомоги останньому, просив призначити комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити судово-медичним експертам Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 підтримав клопотання, вказавши, що на етапі досудового розслідування вони не зверталися із клопотаннями про призначення експертизи.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 клопотання про призначення експертизи підтримала. Крім цього, подала клопотання про поставлення додаткових питань до клопотання захисника ОСОБА_10 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_12 клопотання про призначення експертизи підтримала.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання.
У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, про що також подав письмові заперечення. Вказав, що висновок вказаної експертизи є чітко викладеним, підстав для дослідження додаткової медичної документації щодо інших обставин справи не вбачається та є безпідставним. Висновок комісійної судово-медичної експертизи №185 у повному обсязі відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК України, містить обґрунтовані відповіді на всі 144 запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, такий ґрунтується на відомостях, які були надані органом досудового розслідування у ході проведення досудового розслідування. Допитані у ході судового розгляду експерти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надали стороні захисту повні та чіткі відповіді, на питання які стосувалися питань, поставлених перед ними під час проведення експертизи. Крім цього, просив звернути увагу, що сторона захисту у своєму клопотанні не зазначила жодного факту щодо ненадання вказаними експертами відповідей на їх питання або, що вказані відповіді були для них незрозумілими чи суперечливими.

Представник потерпілих погодився із позицією прокурора. Просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки сторона захисту мала доступ до матеріалів досудового розслідування і могла заявити клопотання про призначення експертизи на даному етапі.

Потерпілі заперечили щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого про призначення комісійної судово-медичної експертизи, вказали, що призначення повторної експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, прийшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Статтею 332 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, тобто вирішення вказаного питання належить до дискреційних повноважень суду.
У постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к роз`яснено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
До загальних засад кримінального судочинства, зокрема, належить і розумність строків (ст. 7, 28 КПК України).
Суд зазначає, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, проводилася комісійна судово-медична експертиза та наявний відповідний висновок експерта №185 від 30.11.2018.
Також під час розгляду справи були допитані експерти, що здійснювали експертизу на досудовому розслідуванні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, які підтримали надані ними висновки.

Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченим цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд не може сприяти ні стороні захисту, ні стороні обвинувачення у зібранні нових доказів під час судового розгляду провадження для обґрунтування або спростування обвинувачення.
Крім того, під час досудового розслідування відповідне клопотання стороною захисту не заявлялося, про що було зазначено і в судовому засіданні.
За загальним правилом, усі дії щодо збирання доказів здійснюються саме під час досудового розслідування. Клопотань про призначення експертизи під час відкриття матеріалів досудового розслідування заявлено не було. У разі відмови органів досудового розслідування у задоволенні клопотань учасників кримінального провадження, така відмова може бути оскаржена, в тому числі з підстав відмови у призначенні відповідної судової експертизи, слідчому судді.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 243 КПК України, сторона захисту під час досудового розслідування мала право самостійно звертатися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта, однак цим правом не скористалася.
Експертиза як доказ по справі не має переваги перед іншими доказами і повинна оцінюватись судом нарівні з іншими доказами в їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши доводи сторони захисту щодо необхідності призначення експертизи, суд вважає, що у даному випадку захисником обвинуваченого не доведено необхідності призначення комісійної судово-медичної експертизи, оскільки питання або фактично мають характер повторних, а відповіді на такі вже містить досліджений судом висновок експерта, або мають характер додаткових питань, які предметом дослідження експерта не були. Наявні у матеріалах кримінального провадження результати раніше проведеної експертизи можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде надана судом у нарадчій кімнаті, а повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження, з огляду на момент його заявлення після дослідження письмових матеріалів провадження, допиту свідків, потерпілих, обвинувачених.
Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 242, 332 КПК, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про призначення комісійної судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1