Справа № 306/994/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/441/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України, українця,
продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме - до 18 жовтня 2021 року включно.
В ухвалі вказується на те, що 20.08.2021 до Свалявського районного суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .. Дослідивши доводи клопотання та викладені в обвинувальному акті відомості суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а також про доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігання яким неможливе, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід. В ухвалі також вказується на те, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, відповідно до ухвал слідчого судді Свалявського районного суду від 25.02.2021, 25.03.2021, 20.05.2021 та ухвали Свалявського районного суду від 25.06.2021, що строк дії запобіжного заходу встановлено до 23.08.2021. В ухвалі також вказано, що зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, з урахуванням того, що потерпіла та свідки у кримінальному провадженні судом не допитувалися і ризики, які встановив суд при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу обвинуваченому досі актуальні та продовжують і надалі існувати, суд вважає недостатнім застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, про які вказується у клопотанні. Тому, на переконання суду, ОСОБА_6 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 жовтня 2021 року включно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, клопотання прокурора ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, яка, окрім іншого, не виклала у клопотанні жодну з обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України. Крім того, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що посилання прокурора на повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не є обґрунтованим, позаяк не містить посилань на докази, які підтверджують причетність особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, на думку апелянта, прокурором у тому числі не доведено наявність підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В апеляційній скарзі адвокат також вказує на те, що суд формально підійшов до розгляду клопотання. Просить ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, обвинуваченого та захисника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що: прокурор, обвинувачений та адвокат належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що від сторони захисту не надходило будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки, а також обвинувачений та адвокат не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі, а прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшились і продовжують існувати.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, та покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , у разі доведення його вини (позбавлення волі на строк від 7 до 15 років), те, що судове провадження не закінчено й на даний час не допитані потерпіла та свідки, а також не досліджені інші докази.
Тому, колегія суддів вважає, що, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, характеру та конкретних обставин, за яких скоєно діяння, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, а також даних про його особу, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів зазначає, що застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід із урахуванням його тривалості та у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, із урахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про його особу, у силу характеру інкримінованого йому діяння та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (допит свідків, дослідження письмових та речових доказів), суд першої інстанції дійшов належного висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, яка, окрім іншого, не виклала у клопотанні жодну з обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що прокурором, у тому числі, не доведено наявність підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у ОСОБА_6 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, а також вищенаведені дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 інших, більш м`яких, запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що призвело до смерті людини.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що посилання прокурора на повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні не є обґрунтованим, позаяк не містить посилань на докази, які підтверджують причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підлягає з`ясуванню в ході судового розгляду кримінального провадження, і на цій стадії процесу, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до скоєних кримінально-караних діянь.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 , якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 18 жовтня 2021 року включно, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :