УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого інспектора Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло подання старшого інспектора Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 .. В поданні зазначено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, та згідно резолютивної частини вироку на засудженого покладено обов`язок «не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації». Але у зв`язку із змінами в законодавстві п.2 ч.3 ст.76 КК України викладено в редакції: «не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».

Прокурор та інші учасники процесу заперечень проти подання суду не надали.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши подання, суд прийшов до висновку, який мотивує наступним чином.

Згідно п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2021 року затверджено угоду від 23.11.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 про примирення. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; з випробуванням за ст.75 КК України строком 1 (один) рік. Згідно зі ст.76 ч.1 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації.

Вказаний вирок набрав законної сили 18.10.2020 року та був прийнятий на виконання Вознесенівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених" від 07 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, ч.1 ст.76 КК України викладена у редакції, що передбачає імперативність покладення на засуджених обов`язків у разі звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, тоді як до моменту набрання цим законом чинності таке покладення обов`язків було диспозитивним, про що свідчить використання відповідно формулювань: "покладає на засудженого обов`язки" та "може покласти на засудженого обов`язки".

Положення ст. 76 КК України щодо визначення обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Визначені у ст.76 КК України обов`язки, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не є видом покарання з огляду на систему покарань, визначену в КК України, а є умовами звільнення особи від відбування покарання, невиконання яких тягне за собою припинення випробування.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з тим відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України передбачає обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним привести у відповідність резолютивну частину вироку суду у відповідність до діючого положення ст. 76 КК України у частині покладених на засуджену обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого інспектора Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Викласти третій абзац резолютивної частини вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2021 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у наступній редакції:

«Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1