Номер провадження:1-кп/521/587/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в режимі відеоконференції (дистанційного судового засідання) клопотання прокурора про продовження строку дії обраних запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000779 від 25.06.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське Одеської області, Татарбунарського району, с. Спаське, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого комірником в торговельній мережі «Розетка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх доньок 2013, 2017, року народження та неповнолітнього сина 2005 року народження та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Сейдлер Шамкірського р-ну, Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2016, 2020 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (оренда житла), раніше не судимого,

обвинувачених кожного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 25.06.2020 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , обвинувачених кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраних запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_4 . Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вважав молживим змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись під вартою в ДУ "ОСІ" в судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явився та відразу без будь-яких попереджень покинув відповідне приміщення ізолятора, яке пристосовано для здійснення відеоконференції. Суд прийняв рішення про проведення судового засідання без участі обвинуваченого. Таким чиному, обвинувачений умисно, без будь-яких об`єктивних причин залишив відеоконференцію. Жодних мотивів та пояснень такої поведінки не надав. Відмова з`явитись в приміщення в якому за допомогою техніки можливе проведення відоконференції не є відмовою особи від проведення відеоконференції, оскільки у такому випадку особа повинна з`явитись у відповідне приміщення, прийняти участь у засіданні і повідомити суду особисто і безпосередньо свою думку щодо не бажання проведення засідання у режимі відеоконференції.

Натомість обвинувачений вчиняючи такі дії, не тільки зневажає систему правосуддя, учасників судового провадження і встановлені процедурні правила але й зловживає своїми правами, вважаючи, що він може вчиняти будь-які дії направлені на зрив судових засідань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 , за погодженою думкою з обвинуваченим ОСОБА_4 , не заперечували проти продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Щодо можливості змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашьного арешту, підтримав думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, суд може лише вирішити питання про зміну, скасування чи продовження вже обраних запобіжних заходів.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 обвинувачуються кожен у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суд звертає увагу на тяжкість покарання (відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України належать до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк до семи років із конфіскацією майна), що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні вказаного злочину. Вищевказане свідчить про можливість вчинення останнім спроб переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

На підтвердження зазначеного ризику також вказують наявні у матеріалах провадження дані про перебування обвинуваченого у розшуку в рамках іншого кримінального провадження.

На теперішній час свідки та потерпілі по даному кримінальному провадженню судом ще не допитані, тому останній перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому.

Одеський апеляційний суд при розгляді апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 щодо продовження строку тримання під вартою, в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «…з копії вимоги та представленої органом пробації інформації вбачається, що ОСОБА_8 будучи засудженим 29.03.2014 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положень ст.76,76 КК України, вчинив ряд злочинів в період іспитового строку. Таким чином апеляційний суд вважає, що існує значний ступінь ризику того, ОСОБА_8 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з заволодінням чужого майна, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі».

Суд беззаперечно приймає висновки суду апеляційної інстанції та той факт, що, ОСОБА_8 до затримання не працював, отже шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі. Окрім цього, ОСОБА_8 раніше судимий, в тому числі за злочини пов`язані з заволодінням чужого майна. Викладене свідчить про його стійку злочинну спрямованість, що підтверджує існування ризику можливого вчинення ним нового кримінального правопорушення.

ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що передусім національні судові органи повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (справа «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії»).

Обвинувачений ОСОБА_8 має трьох неповнолітніх дітей (2005, 2013, 2017 років народження), однак наявність дітей не були стримуючим фактором для ОСОБА_8 в його поведінці, адже як встановлено судом, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. З врахуванням викладеного суд критично ставиться до посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 8 (вісьмох) дітей та необхідність зміни останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

З огляду на викладене в сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження в рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.

Під час розгляду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, суд виходить з наступного.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в обвинувальному акті та доданих матеріалів, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Щодо існування ризику за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України суд погоджується з прокурором, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, що свідчать про існування реальної загрози того, що останній може переховуватись від суду та уникнути кримінальної відповідальності.

На даний час свідків по даному кримінальному провадженню ще не допитано, тому ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину поєднаному із застосуванням насильства, при цьому обвинувачений обізнаний про те, хто саме є свідками, йому відомо про їх зовнішність, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній готовий надавати покази, має постійне та зареєстроване місце проживання, працює вантажником в магазині, раніше не судимий, усвідомив усі наслідки, які настануть в подальшому, а відтак відсутні будь-які підстави вважати, що він може вчинити новий злочин або продовжити злочинну діяльність, наявність існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищезазначене спростовує посилання прокурора у своєму клопотання на те, що у обвинуваченого відсутні соціальні зв`язки та працевлаштування.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченому ОСОБА_4 та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підстав, що перешкоджають продовженню строку дії обраних запобіжних заході обвинуваченим, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, суд не вбачає.

При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченим запобіжних заходів на більш м`які або про скасування запобіжних заходів, в судовому засіданні захисниками не надано та не доведено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 199, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Строк дії ухвали суду щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 25.02.2022 року та припиняє свою дію 25.04.2022 року.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали суду щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 25.02.2022 року та припиняє свою дію 25.04.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом встановленого законом строку з дня її оголошення, а особам, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1