Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/731/19
Провадження № 1-кп/553/18/2021
В И Р О К
Іменем України

15.11.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001193 від 06.10.2018 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого підсобником працівником ТОВ «ІПН», одруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.09.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, звільнений від покарання, згідно ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію в 2016 році»,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні дії, що виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, які він вчинив за наступних обставин.

Так, 05.10.2018 року, близько 15 год. 50 хв., в світлий час доби, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , рухався по вул. Миру від зупинки громадського транспорту «Богдана Хмельницького у напрямку вул. Небесної Сотні у м. Полтава зі швидкістю близько 40 км/год. та, проїжджаючи в районі електроопори № 49 вищевказаної вулиці, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вийшов на проїздну частину дороги та почав перетинати її у недозволеному для переходу місці, справа наліво по ходу руху автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив на нього наїзд.

У результаті дорожньо транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_13 , згідно висновку судово медичної експертизи № 1164 від 02.02.2019 року, були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала відкрита черепно мозкова травма з переломом кісток черепу, крововиливами в оболонку та в речовину головного мозку.

Причиною дорожньо транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновків судово автотехнічних експертиз № 48 від 29.01.2019 року та № 125 від 15.03.2019 року, є порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 , а саме:

12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди. Обвинувачений ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути дорожньо транспортної пригоди, а саме уникнути наїзду на пішохода. Для цього у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищезазначених Правил.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 вказала, що підтверджує позицію обвинуваченого, та при цьому висловила свою позицію, щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , якого прохала суворо не карати та не позбавляти волі, на підтвердження чого надала письмову заяву.
Незважаючи на визнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілої та свідка, і дослідивши інші докази у справі, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

- Даними про реєстрацію кримінального провадження за №0001193 від 06.10.2018 року за ч.2 ст. 289 КК України по подіях, які мали місце -05.10.2018 року о 15 год. 51 хв.;
- Даними, викладеними в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею від 05.10.2018 року, щодо місця ДТП, обставин ДТП, дорожнього покриття, освітленості, розташування автомобіля, слідів гальмування, зафіксованих пошкоджень транспортного засобу, плям на асфальтному покритті;
- Постановою про визнання речовим доказом автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( категорія В, С1, С); ключі від автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 з брилком сигналізації на зв`язці;
- Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.10.2018 року, про накладення арешту у виді заборони відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт щодо автомобіля марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , а також заборони використання та відчуження посвідчення водія № НОМЕР_3 , ключів від вказаного автомобіля ;
- Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 479 від 25.10.2018 року, щодо якого на момент проведення огляду рульове керування досліджуваного автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилося у працездатному стані;
- Даними протоколу огляду трупа потерпілого ОСОБА_13 , проведеного 09.10.2018 року в приміщенні санітарної кімнати реанімаційного відділення ПОКЛ;
- Даними Акта судово медичного дослідження ( обстеження) № 1164 від 10.10.2018 року щодо дослідження трупа ОСОБА_13 , яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_13 стала відкрита черпно мозкова травма х переломом кісток черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. При судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 на його тілі виявлені тілесні ушкодження: крововиливи в м`які покрови голови в лобно скроневій області зліва, в правій скроневій області. Перелом кісток склепіння та основи черепа. Розриви твердої мозкової оболонки в проекції переломів кісток черепа. Епідуральна гематома зліва, яка виповнює всі поверхні долей головного мозку по всім поверхням, об`ємом до 200 мл. Ділянки забою головного мозку. Поперечний перелом великогомілкової кістки зліва зі зміщенням ззаду наперед з крововиливами в м`які тканини. Крововиливи у вушок серця. Прикореневі крововиливи легенів. Рани, садна та синці голови, тулуб та кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від дії тупих предметів, можливо при травматизації пішохода в момент дорожньо транспортної пригоди, стосовно живої особи, згідно з «правилами судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 року) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози життю. При судово - токсилогічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_13 етиловий спирт не виявлено;
- Даними висновку експерта № 1164-а від 31.01.2019 року, яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_13 стала відкрита черепно мозкова травма з переломом кісток черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. При судово медичній експертизі трупа ОСОБА_13 на його тілі виявлено тілесні ушкодження: крововиливи в м`які покрови голови в лобно скроневій області зліва, в правій скроневій області. Перелом кісток склепіння та основи черепа. Розриви твердої мозкової оболонки в проекції переломів кісток черепа. Епідуральна гематома зліва яка виповнює всі поверхні долей головного мозку по всім поверхням, об`ємом до 200 мл.. Ділянки забою головного мозку. Поперечний перелом великогомілкової кістки зліва зі зміщенням ззаду наперед з крововиливами в м`які тканини. Крововиливи у вушок серця. Прикореневі крововиливи. Рани, садна та синці голови, тулубу та кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від тупих предметів, можливо при травматизації пішохода в момент дорожньо транспортної пригоди, стосовно живої особи, згідно з «правилами судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» ( наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя, а в даному випадку потягли за собою смерть. При судово - токсилогічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_13 етиловий спирт не виявлено;
- Даними в протоколі проведення слідчого експерименту від 29.11.2018 року за участі свідків ОСОБА_14 , Дубина ;
- Висновками експерта № 48 від 29.01.2019 року та № 125 від 15.03.2019 року за результатами судової інженерно - транспортної експертизи, у відповідності до якої визначено, що в умовах даної події водій автомобіля марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_13 .. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;
-Даними в протоколах проведення слідчого експерименту від 08.02.2019 року за участі свідка ОСОБА_15 ..
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не спорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Частиною 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Суд констатує, що вина обвинуваченого доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що свідчить про доведеність його провини у даному правопорушенні за ч.2 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (смерть потерпілого); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Досліджуючи матеріали справи, обставини ДТП та докази, надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту та потерпілою суд зазначає, що водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 12.3 ПДР України, оскільки побачивши пішохода на проіздній частині, повинен був негайно прийняти заходи до зменшення швидкості, аж до повної зупинки автомобіля, не допустивши зіткнення з пішоходом.

При цьому, суд враховує, що порушення вимог ПДР України (п.12.3) обвинуваченим згідно висновків експерта, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з ДТП, яка сталася та її наслідками, і у обвинуваченого не було перешкод для виконання зазначеного. Дані висновки суду обвинуваченим не спростовані та суд вважає їх обґрунтованими і доведеними.
В судовому засіданні не оспорювалося ніким з учасників процесу, в тому числі і обвинуваченим, наявність у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень від ДТП , яка мала місце 05.10.2018 року, від яких той помер.
Разом з цим, суд враховує ту обставину, що потерпілий ОСОБА_13 переходив проїздну частину у невстановленому місці, а саме не на пішоходному переході, що суттєво впливає на ступінь вини обвинуваченого в бік її зниження.
Крім того, з показань свідка, вбачається, що останній помітивши пішохода - потерпілого ОСОБА_13 , який зупинився, на умовно роздільній лінії, подав останньому світловий блимаючий сигнал фарами, оскільки звуковий сигнал на автомобілі під його керуванням знаходився в несправному стані, після чого пішохід почав свій рух прямо, перетинаючи полосу його руху в напрямку узбіччя, але зробивши один крок вперед різко змінив напрямок свого руху, так як автомобіль ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_4 , яким він керував наближався до пішохода, в зв`язку з чим зробив два кроки назад в бік полоси у зустрічному напрямку та, опинившись на ній, попав під колеса іншого транспортного засобу «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_8 ..
Таким чином, дії водія ОСОБА_15 спонукали пішохода - потерпілого до можливості продовження свого руху прямо, отримавши дозвільний вербальний світловий сигнал фар автомобіля під керуванням останнього, що було помилковим та призвело до різкої зміни руху потерпілого, оскільки транспортний засіб під керуванням останнього продовжував свій рух , чим спричиняв реальну небезпеку для пішохода.
Дані обставини були непередбачуваними, неочікуваними та раптово виниклими для обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки потерпілий ОСОБА_13 вже перетнув полосу руху, по якій він рухався і обвинувачений не міг передбачити, що потерпілий різко змінить напрямок свого руху і, поп`ятившись назад, різко зробить два кроки на його полосу руху, що і призвело до настання дорожньо - транспортної пригоди та її тяжких наслідків.
Вказані фактичні обставини є суттєвими не були оспорені та спростовані, як сторонами кримінального провадження, так і свідками, та в свою чергу істотно знижують ступінь вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення.
Таким чином, дослідивши всі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до переконливого висновку про наявність провини обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_8 та подією, що відбулася і наявністю смерті потерпілого ОСОБА_13 від ДТП за встановлених судом фактичних обставин, які істотно знижуть ступінь вини останнього, наведених у даному вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні двох непонолітніх дітей, його поведінку під час ДТП, а саме останній не зникав з місця події, викликав швидку та працівників поліції, та під час розгляду справи - вибачився перед потерпілою та частково відшкодувавши їй шкоду, вживав активні дії щодо здачі крові для переливання потерпілому ОСОБА_13 , під час перебування останнього в медичному закладі, поведінку пішохода під час подій, незадовільний матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, його молодий вік та недостатній стаж керування транспортним засобом.
Згідно довідок Полтавського обласного наркологічного диспансеру, Полтавського психоневрологічного диспансеру, КП «Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Полтавської області» обвинувачений на обліку не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину проти особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, ОСОБА_8 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди завданої злочином.

Зокрема, суд враховує, позитивну характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність обставин, що істотно знижують вину останнього та пом`якшують покарання, його поведінку як до вчинення інкримінованого йому правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, яке суд розцінює як дійове каяття, зважаючи, в тому числі, на добровільність часткового відшкодування завданої шкоди, що підтвердила під час судового розгляду потерпіла, і вважає за необхідне призначити йому основне покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя, не вчиняти кримінальних правопорушень та відшкодувати шкоду потерпілій, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі країни без погодження з уповноваженим органом пробації, обов`язкового його працевлаштування.

Суд, враховуючи грубе порушення Правил дорожнього руху та настання тяжких наслідків, вважає необхідним призначити ОСОБА_8 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази по кримінальному провадженню, підлягають вирішенню ст. 100 КПК України :

- автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 , підлягає поверненню власнику ОСОБА_12 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 з брилком сигналізації на зв`язці, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 підлягають поверненню власнику ОСОБА_12 ;
- посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( категорія В, С1, С), яке передане на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , підлягає поверненню за належністю;

Вжиті заходи у рамках кримінального провадження у відповідності до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2018 року у вигляді накладення арешту на майно скасувати.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, заявлений в рамках кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації витрат на лікування потерпілого ОСОБА_13 у сумі 7 824,96 грн., підлягає до задоволення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних збитків на суму 24835,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 150 000 грн. підлягає до часткового задоволення, з урахуванням встановлених обставин судом та дій обвинуваченого по відшкодування потерпілій завданих його діями шкоди на загальну суму 62 000 грн..

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Розмір такої моральної шкоди визначається виключно судом на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За результатами розгляду справи суд у повному обсязі враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_7 , яка являлась дружиною ОСОБА_13 , характер та тривалість її немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди, оскільки настала смерть близької людини, яка була для нею неочікуваною. При цьому, судом приймається до уваги, що в ході судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_16 , яка доводилась дочкою померлому ОСОБА_13 померла та на утриманні ОСОБА_7 залишилось двоє малолітніх дітей, які вона, будучи людиною похилого віку, змушена виховувати, внаслідок тяжких життєвих обставин, зумовлених втратою двох близьких їй людей чоловіка ОСОБА_13 та дочки ОСОБА_16 ..
Судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 у добровільному порядку в повному обсязі відшкодовано матеріальну шкоду, заявлену потерпілою у цивільному позові, шляхом грошових переказів на ім`я ОСОБА_7 на суму 24 835,00 грн., та частково відшкодовано моральну шкоду на суму 37 000 грн..

Потерпілою не заперечувався факт отримання вказаних вище сум на своє ім`я.

Таким чином, обвинуваченим на користь потерпілої в повному обсязі відшкодовано матеріальні збитки і частково в сумі 37 000 грн. відшкодовано моральні збитки, що вказує на часткове відшкодування цивільного позову потерпілої обвинуваченим.

Поряд з цим, при вирішенні питання щодо вирішення питання про задоволення позову останньої в частині відшкодування заявленої моральної шкоди, суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка просила стягнути залишок невідшкодованої їй суми в розмірі 113 000 грн. та вказувала про намір в подальшому стягувати кошти з страхової компанії, де застрахований транспортний засіб «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в позасудовому порядку.
З урахуванням наведених вище обставин, обставин вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_8 та наслідків, які виникли в результаті допущення з боку останнього порушень Правил безпеки дорожнього руху та характеру отриманих ушкоджень потерпілого, що спричинили смерть останнього, суд приходить ло висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої потерпілій ОСОБА_7 , становить 113 000 грн., з урахуванням його часткового відшкодування обвинуваченим в ході судового розгляду, в сумі 37 000 грн..

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 в частині заявлених нею вимог підлягає залишенню без розгляду, в зв`язку зі смертю позивача.

Судові витрати за проведення експертиз у провадженні складають 2 288,00 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначати йомупокарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 2 роки .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації; працевлаштуватись .

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 , на користь держави, в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, на лікування потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сумі 7 824,96 грн..

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 113 000,00 грн..

В частині стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди - закрити, в зв`язку з відшкодуванням збитків в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_16 в частині заявлених нею вимог до ОСОБА_8 - залишити без розгляду, в зв`язку зі смертю позивача.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати по справі за проведення експертиз в сумі 2 288,00 грн. на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України :

- автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 , - повернути власнику ОСОБА_12 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 з брилком сигналізації на зв`язці, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 повернути власнику ОСОБА_12 ;
- посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( категорія В, С1, С), яке передане на зберігання, повернути за належністю ОСОБА_8 ..

Вжиті заходи у рамках кримінального провадження у відповідності до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2018 р. у вигляді накладення арешту на майно скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1