НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2021 року ЄУ № 322/1028/21 (Провадження № 1-кс/322/295/21)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. начальника відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 (далі по тексту в.о. начальника СВ), погоджене прокурором Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 13.11.2021 за №0000079, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.246 КК України про арешт майна,

встановив:
в.о. начальника СВ звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому вказував, що 13.11.2021 о 07:15 годин до чергової частини відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення, зареєстроване в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за №2133, про те, що у кв. АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час виїзду слідчо-оперативною групою на місце події 13.11.2021 в період часу з 07:30 годин до 10:00 годин у відповідності до ст.ст.104, 105, 106, 223, 233, 234, 237, 238 КПК України було проведено огляд місця події - квартири АДРЕСА_1 , де виявлено груп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка покінчила життя самогубством через повішання за допомогою мотузки. В ході огляду з місця події було вилучено мотузку, на якій висів труп ОСОБА_5 та мобільний телефон «NEFFSO».

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 13.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході досудового розслідування допитана ОСОБА_6 , 1955 р.н., яка повідомила, що живе в одному будинку із ОСОБА_5 , підтримувала дружні стосунки. Остання хворіла на онкологічне захворювання, стан її здоров`я останнім часом погіршувався. В неї був ключ від вхідних дверей, оскільки за проханням ОСОБА_7 вона доглядала за нею. 13.11.2021 зранку у себе в мобільному телефоні в менеджері «Вайбер» прослухала голосове повідомлення від ОСОБА_5 , в якому вона просила пробачення і повідомила, що не хоче більше жити. Одразу ж ОСОБА_6 пішла в квартиру до ОСОБА_5 , відчинивши двері квартири виявила труп останньої, який висів на мотузці на міжкімнатній двері, після чого звернулася із повідомленням на спеціальну лінію «102».

В.о. начальника СВ вважав що, арешт зазначеного майна є необхідною процесуальною дією у даному кримінальному провадженні, оскільки вказані речі є безпосереднім засобами вчиненого злочину та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та відповідно до ст.98 КПК України має значення речового доказу, тому просив накласти арешт на майно, яке було вилучено 13.11.2021 під час огляду місця події квартири АДРЕСА_1 , а саме: мотузку і мобільний телефон «NEFFSO».

В.о. начальника СВ і прокурор в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Їх неявка, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши додані до клопотання матеріали слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 13.11.2021 за №0000079, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України.

Зазначені у клопотанні речі визнані речовими доказами (постанова в.о. начальника СВ від 13.11.2021) у вказаному кримінальному провадженні. Накладення арешту на зазначені речі не потягне за собою негативних наслідків для будь-яких осіб. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на нього.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
клопотання в.о. начальника СВ про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на мотузку і мобільний телефон «NEFFSO», які були вилучено 13.11.2021 під час огляду місця події квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1