У Х В А Л А Справа № 932/9781/21

Іменем України Провадження № 1-кс/932/4836/21

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001412 від 09.11.2021 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у якому прохає накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,9 кв.м., з позбавленням права її відчуження, розпорядження, користування та заборонити органам (Міністерству юстиції України, його територіальним органам) та всім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київським, Севастопольським міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно), які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь - які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно зазначених квартир.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. В провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 190 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001412.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали проте, що так, в вересні 2021 року, група невідомих осіб, використовуючи завідомо документи підроблені щодо права власності шахрайським шляхом заволоділи квартирою, за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, на підставі підроблених документів вибуло нерухоме майно, розташоване за вищевказаною адресою.

Встановлено, що 10.09.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , отримано заяву про державну реєстрацію права та обтяжень поданої від імені ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 020).

13.09.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 на підставі отриманої заяви від 10.09.2021, поданої від імені ОСОБА_6 внесено відомості до державного реєстру про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 020), за ОСОБА_6 .

Підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою стали наступні документи, а саме заява про державну реєстрацію прав та обтяжень від імені ОСОБА_6 , свідоцтво про право власності на житло від 02 жовтня 1995 року, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів (запис у реєстровій книзі № 96п-85), договір дарування, серія та номер: 5-5326, виданий 06.03.1996 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 , договір дарування, серія та номер: 5-5327, виданий 06.03.1996 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 , відповідь керівника Першої ДДНК ОСОБА_8 від 11.09.2021 року № 29376/09-21, відповідь начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР ОСОБА_9 від 13.09.2021 за вих. №12830 (вх. КП ДМБТІ ДМР №15/10567 від 10.09.2021).

Однак згідно листа КП ДМБТІ ДМР встановлено, що станом на 31.12.2020 в інвентаризаційній справі квартира, розташована за вищевказаною адресою не значиться. Запит державного реєстратора ОСОБА_5 до КП ДМБТІ ДМР не надходив, відповідь за вих. №12830 від 13.09.2021 на адресу ОСОБА_5 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не готувалась.

Однак згідно листа Першої Дніпровської державної нотаріальної контори встановлено, що запит державного реєстратора Ляшківської сільської ради ОСОБА_5 на адресу нотаріальної контори не надходив; відповідь від 11.09.2021 за вих. №29376/09-21 вказаною нотаріальною конторою не готувалась та не надавалась, вихідного номера не існує; бланк нотаріальної контори не відповідає дійсному; печатка нотаріальної контори не відповідає дійсній, печатка Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з 2017 року знищені у зв`язку із перейменуванням на місто Дніпро;

Встановлено, що ОСОБА_6 до державного реєстратора Ляшківської сільської ради ОСОБА_5 із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , не звертався та не підписував, підписи в заявці виконані не ним, а іншою особою. Окрім того, вищевказана квартира йому та його батькам ніколи не належала. Батько ОСОБА_6 - ОСОБА_10 помер ще в 1991 році.

В подальшому, 02.11.2021 від імені ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , було продано ОСОБА_11 , посвідченого приватним нотаріусом МДНО ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за №4197.

Таким чином, на підставі підроблених документів та вчинених протиправних дій збоку ОСОБА_5 нерухоме майно, розташоване за вищевказаною адресою вибуло із власності.

Виходячи із здобутих доказів вбачається, що невстановлені особи, маючи на меті заволодіти нерухомим майном, подали завідомо підроблені документи до Державного реєстратора, з метою подальшої реєстрації в органах державної влади та місцевого самоврядування права власності на нерухоме майно на себе.
Таким чином, об`єктом кримінально-протиправних дій є нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 020), загальною площею 103,9 кв.м.

Під час проведення досудового розслідування, відповідно до постанов слідчого, згідно ст. 98 КПК України, зазначені об`єкти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власники майна, яке тимчасово вилученим не є, у судове засідання у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався, з метою забезпечення арешту майна та з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про можливість продовження протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001412 від 09.11.2021 року, яке відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 16.11.2021 року квартиру АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001412 від 09.11.2021 року.

Оскільки квартира АДРЕСА_3 є об`єктом кримінально протиправних дій, погоджуюсь із висновком слідчого про її відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що квартира є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також предметом злочинного посягання, вона може бути неодноразово відчужена на користь третіх осіб, а тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на неї у вигляді заборони на відчуження та розпорядження підлягає задоволенню. Однак, оскільки квартира є житловими приміщеннями, підстав для накладення на неї арешту у вигляді заборони на користування не вбачаю.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існують ризики у вигляді можливого приховування, втрати, знищення, перетворення майна його власником, на що вказують попередньо вчиненні дії.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

В частині заборони реєстратором вчиняти певні дії клопотання слідчого не кореспондує встановленим ст. 170 КПК України способам арешту майна, а тому задоволенню не підлягає.

За вказаних вище підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001412 від 09.11.2021 року задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_13 , шляхом заборони на її відчуження та розпорядження.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1