справа № 515/679/21
ВИРОК
Іменем України

03 лютого 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000199, внесеному 30 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:
29 жовтня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин,з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переслідуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , наздогнавши останню на узбіччі біля будинку АДРЕСА_1 , тримаючи у руці ножа, наніс один удар в ліву частину спини потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення черева, яке проникало у черевну порожнину з пораненням селезінки, яке викликало необхідність оперативного втручання, а саме видалення селезінки, що згідно з висновком експерта № 263 від 18 травня 2021 року судово-медичної експертизи відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла письмова заява, в якій просила здійснити судовий розгляд обвинувального акту у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе здійснити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про судовий розгляд на підставі обвинувального акту без її участі.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він 29 жовтня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв. знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яка після сварки пішла з дому. Потім, тримаючи в руці ніж, яким різав м`ясо, наздогнавши ОСОБА_6 , яка йшла по вулиці, наніс удар в область спини. Надавав на лікування матеріальну допомогу ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся. Просив не призначати суворе покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.
Сукупність наведених і досліджених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Згідно роз`яснень, які викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року судам роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину і його наслідки. Обвинувачений ОСОБА_5 в повнолітньому віці вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів; характеризуються за місцем проживання задовільно; проживав разом зі співмешканкою та її чотирма дітьми; на психіатричному диспансерному обліку, диспансерному наркологічному обліку КНП «Татарбунарська центральна районна лікарня» не перебуває; не є депутатом; не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності та відповідно до ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 червня 2019 року кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Крім того, судом враховано, що потерпіла до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках цього обвинувального акту не має претензій матеріального та морального характеру, про що заявила у своїй заяві, поданій до суду.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час судового провадження не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, що потерпіла до обвинуваченого не має претензій, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього дії ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: кухонний ніж, з рукояткою виготовленого із матеріалу текстоліту, довжина рукоятки - 106 мм, ширина рукоятки - 22 м, довжина леза - 110 мм, ширина леза в середній частині - 21 мм; футболка білого кольору з малюнком сердець, на якій в задній частині переважно з лівої сторони розташована обширна пляма бурого кольору; спортивна кофта чорно-сірого кольору з надписом «Nike», на якій на рукавах, а також у задній частині розташовані обширні плями речовини бурого кольору, які передані до камери зберігання доказів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, підлягають знищенню.

Враховуючи, що речові докази, на які слідчим суддею Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 листопада 2020 року накладено арешт, підлягають знищенню, суд, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, прийшов до висновку про скасування арешту.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 лютого 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: кухонний ніж, з рукояткою виготовленого із матеріалу текстоліту, довжина рукоятки - 106 мм, ширина рукоятки - 22 м, довжина леза - 110 мм, ширина леза в середній частині - 21 мм; футболку білого кольору з малюнком сердець, на якій в задній частині переважно з лівої сторони розташована обширна пляма бурого кольору; спортивну кофту чорно-сірого кольору з надписом «Nike», на якій на рукавах, а також у задній частині розташовані обширні плями речовини бурого кольору, знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 листопада 2020 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1