ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/2031/21

Провадження 1-кп/621/199/21

06 жовтня 2021 року м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:
прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Зміїв Харківської області справу №621/2031/21 (провадження ЄРДР № 0000011 від 02.04.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Харківської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
24 березня 2021 року, близько 20:00 години, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_4 перебував в кімнаті відпочинку, розташованій на другому поверсі корпуса № 1 КНП ХОР «Обласний туберкульозний санаторій «Шарівка», за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с.Курортне, де на грунті особистих неприязних відносин між ним та раніше знайомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_4 в той же день і час наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій, згідно висновку експерта № 12-14/64-Зм/21 від 22.04.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді:

-Ділянки травматичного набряку м`яких тканин в області перенісся, яка по ступеню тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995);

-Закритий поперековий перелом носової кістки без зміщення уламків, яке по ступеню тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995)

Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України.

В судове засідання з`явилися прокурор та обвинувачений Г.Хорошун

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду не надавала.

Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників справи, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження без участі потерпілої, та враховуючи належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності потерпілої ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що між ним та потерпілою тривалий час існували неприязні особисті стосунки, і 24 березня 2021 року, близько 20:00 години, знаходячись у загальній кімнаті відпочинку в корпусі № 1 КНП ХОР «Обласний туберкульозний санаторій «Шарівка», між ним виникла сварка, в ході якої сварки він наніс один удар кулаком правої руки в обличчя в області носа потерпілої ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється та більше не допустить протиправної поведінки

Даючи оцінку показанням ОСОБА_10 , суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення (проступку), пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав свою вину в повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги показання, надані суду обвинуваченим, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_11 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило потерпілому короткочасний розлад здоров`я, а отже обвинуваченому має бути призначене покарання, встановлене санкцією відповідної статті.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно статті 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень статті 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що таке обтяжує, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, його стан здоров`я, за яким обвинуваченому рекомендовано спостереження фтізіатра, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-психіатра, але, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 354 від 07.07.2021 року не має хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, та відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи відсутність в обвинуваченого постійного джерела доходів, суд вважає за можливе і достатнє призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч.2 ст.125 КК України

За змістом статті 56 Кримінального кодексу України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, а також приписи статей 50, 56, 65 КК України, суд вважає, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок складено і проголошено 06.10.2021 року

Суддя: ОСОБА_1