Справа № 308/1309/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 30.01.2022 року внесені до ЄРДР за №0000117, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, без освіти, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 30.01.2022 року близько 11 години 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчиненого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, здійснили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, проникнувши до середини будинку, який розташований за вищевказаною адресою, із застосуванням фізичного насильства, яке виражалось у формі поштовху потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає у вищезазначеному будинку, внаслідок чого їй було завдано тілесні ушкодження, у вигляді перелому правої руки.

В подальшому, вищевказані особи з метою протиправного вилучення майна, використовуючи кухонний ніж, погрожували потерпілій ОСОБА_8 , застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, а саме вбивством, незаконно заволоділи грошовими коштами у сумі 2000 гривень, та банківською карткою «ПриватБанку», оформлену на ім`я потерпілої, після чого з місця події разом із викраденим майном зникли у невідомому напрямку, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групи осіб, поєднаний з проникненням у житло.

30.01.2022 о 23:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 31.01.2022 року о 18 годині 45 хвилин останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протокол прийняття заяві від ОСОБА_8 , від 30.01.2022 року;

- протокол огляду місця події від 30.01.2022 року;

- протокол огляду автомобіля від 31.01.2022 року;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 30.01.2022 року;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , 30.01.2022 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , від 30.01.2022 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 31.01.2022 року;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 , від 31.01.2022 року;

- протокол затримання ОСОБА_5 , від 31.01.2022 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_7 , від 31.01.2022 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

- пояснення підозрюваного ОСОБА_5 ;

Слідчий зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Отже, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , за вчинення вказаного кримінального правопорушення. У випадку постановлення обвинувального вироку суду.

Крім того існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_8 ,, яка є особою похилого віку та проживає сама, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , у даному кримінальному провадженні, та не допитані в суді, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може наважитись та вдатись до протиправних дій до свідків та потерпілої з метою зміни їх показів на свою користь. Про що свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , безпосередньо бачив потерпілу та свідків, знає їх місце проживання.

Також є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих та тяжких кримінальних правопорушень.

Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

У зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КК України, а саме ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на свідків та потерпілу, спотворити або знищити речові докази, які залишились на зберіганні у потерпілої, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк шістдесят діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задоволити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на потерпілу та свідків, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім цього, вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 є раніше судимим та знову вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з насильством над потерпілою, а тому до ОСОБА_5 неможливо застосувати інші більш м`які запобіжні заходи.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав за викладеними в ньому мотивами.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечив проти задоволення внесеного клопотання та просив обрати його підзахисному менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт. Зазначив, що ризики є припущеннями органу досудового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до не раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групи осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин за ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: протоколом прийняття заяві від ОСОБА_8 , від 30.01.2022 року; протоколом огляду місця події від 30.01.2022 року; протоколом огляду автомобіля від 31.01.2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 30.01.2022 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , 30.01.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 30.01.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 31.01.2022 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 , від 31.01.2022 року; протоколом затримання ОСОБА_5 , від 31.01.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_7 , від 31.01.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 ;

Поряд з вказаними обставинами, суд бере до уваги те, що як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, корисливого злочину.

Окрім цього, судом взято до уваги те, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосування до потерпілої насильства та відносно особи похилого віку.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення нових злочинів.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочин із застосуванням насильства.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а також те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, вважаю за можливе, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, без освіти, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 23 год. 00 хв., 27.03.2022 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23 год. 00 хв., 30.01.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1