Справа № 362/6240/21
Провадження № 1-кс/362/1004/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Василькові Київської області слідчої СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернулася слідчий СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у сумі 265 грн.
Клопотання мотивовано наступним.

В провадженні СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру розслідувань за №0000666 від 22.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України..
У ході досудового розслідування встановлено, що 22.11.2021 до ЧЧ ВП№1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення про те, що близько 01 години 00 хвилин за адресою: Київська область, Обухівський районі, м. Васильків, вул. Соборна 66, був зупинений автомобіль ЗАЗ Ланос НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані А/С разом із пасажиром ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому з метою уникнення відповідальності поклав до службового автомобіля грошові кошти, у сумі 265 гривень.
Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Підстави та порядок накладення арешту його скасування під час кримінального провадження регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Однак, в порушення вимог КПК України, слідчим не зазначено доказів, що майно, на яке просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном, не додає до матеріалів клопотання відповідного процесуального документу на підтвердження вилучення вказаного майна, зокрема в клопотанні відсутня ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук, крім того, слідчий в судовому засіданні не навів достатніх доказів про необхідність невідкладного обшуку.

Також, в порушення вимог частини другої статті 171 КПК України у клопотанні не зазначено підстави і мету, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, слідча не надала докази того, що вищезазначене майно визнано ртечовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є необгрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1