Провадження №1-кс/463/5714/21
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського рйонного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
31.08.2021 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення, яку скаржник отримав лише 06.09.2021 року.
Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує її права і законні інтереси.

Крім того, скаржник вважає, що за період досудового розслідування кримінального провадження, слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 не було вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та для встановлення істини у справі, а саме: не проведено дій щодо витребування матеріалів справи, допиту директора та працівників приватної стоянки, одночасний допит слідчого з скаржником, не з`ясовано питання кому належить автостоянка та чи був акт прийому передачі речового доказу, розписка про передачу речового доказу та не з`ясовано, хто був відповідальним за збереження речового доказу. Зазначає, що внаслідок зберігання його неопломбованого транспортного засобу на приватній автостоянці, транспортний засіб став не придатним до експлуатації. Слідчим не досліджено ці обставини та не надано належну оцінку, що призвело до прийняття слідчим невмотивованої та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження, яку скаржник просить скасувати.
Скаржник ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує та просить задоволити.

Суб`єкт оскарження - слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання скерувано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України та заперечення на скаргу скаржника.
Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Судом встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Згідно відомостей витягу з ЄРДР відомості внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, за заявою ОСОБА_3 .
Слідчим в межах даного кримінального провадження неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження, однак такі скасовувались ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова.
Так зокрема, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду від 18.12.2020 року по справі №463/11947/20, встановлено, що слідчим під час досудового розслідування так і не було з`ясовано та досліджено, на якій правовій підставі автомобіль ОСОБА_3 був поміщений на приватну автостоянку, за адресою: м.Львів, вул.Суботівська, 13А і якими документами це підтверджується. Оскільки скаржником зазначено, що під час знаходження транспортного засобу на приватній автостоянці, такий був неопломбований та став непридатним для експлуатації.
Слідчим частково виконано мотиви ухвали слідчого судді, а саме: повторно допитано свідка ОСОБА_7 , долучено до матеріалів кримінального провадження постанову про визнання ТЗ речовим доказом та подальше його зберігання від 17.04.2021 року, якою місцем зберігання автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час проведення досудового розслідування визначено територію майданчику тимчасового утримання за адресою: м. Львів вул.. Суботівська, 13 «А». Однак слідчим в межах кримінального провадження не з`ясовано, яким чином відбулась передача транспортного засобу від слідчого до представника приватної автостоянки та хто був відповідальним за таке зберігання. З пояснень слідчого ОСОБА_8 від 01.02.2021 року, вбачається що згідно проведених експертиз автомобіль знаходиться у технічно справному стані, однак такі висновки до кримінального провадження не долучено.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованими та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.
Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1