Справа № 761/4021/22
Провадження № 1-кс/761/2591/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда III (третьої) групи інвалідності, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000397,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000397.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000397, відомості відносно якого 02 лютого 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02.02.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 02.02.2022; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами огляду відеозаписів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може навмисно переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, з матеріалів справи ОСОБА_7 відомо місце проживання свідків та потерпілих, тому він має можливість впливати на вказаних осіб. Слідчий просить врахувати особливу зухвалість дій ОСОБА_7 ,що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозра необґрунтована, а ризики не доведені. Пояснили, що слідчий помилково визначив попередню кваліфікацію дій за ч.4 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_7 не використовував зброю чи інші предмети, які пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень. Звернули увагу на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, активну життєву позицію. Просили відмовити у задоволенні клопотання з огляду на його необгрунтованість. Крім того повідомили, що у разі якщо буде обрано запобіжний захід з альтернативою внесення застави, то адвокатське об`єднання «БАРРІСТЕРС» гарантує внесення застави за підозрюваного у разі визначення розміру застави, що не перевищує 80 000,00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію захисників. Зазначив, що його затримано безпідставно, жодної зброї чи інших засобів він при собі не мав, за вказаною адресою прибув вдруге для з`ясування законності здійснення господарської діяльності пункту обміну валют.

Особи, які виявили бажання стати поручителями: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в судовому засіданні просили призначити їх в якості поручителя. Пояснили, що вони є особами, які заслуговують на довіру, добре знають підозрюваного та можуть поручитися за виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків та зобов`язуються у разі необхідності, за першою вимогою, доставити його до суду чи органу досудового розслідування.

Крім того, під час судового засідання захисником ОСОБА_6 подано скаргу на незаконне затримання ОСОБА_7 , в якій вона просила визнати затримання підозрюваного незаконним та зобов`язати уповноважених осіб негайно звільнити. Свою скаргу захисник обґрунтовувала тим, що протокол затримання складений несвоєчасно, в протоколі не конкретизовано підстави для затримання, крім того затримання відбулось не на місці події, а в приміщенні управління поліції з певною різницею у часі.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000397, відомості відносно якого 02 лютого 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02.02.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Так, враховуючи поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Зокрема, про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину можуть свідчити такі факти, як: те, що потерпілий ОСОБА_13 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, опізнав підозрюваного, та вказав на нього як на особу, яка наносила йому тілесні ушкодження. Крім того, свідок ОСОБА_14 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, опізнав підозрюваного, та вказав на нього, як на особу яка, в групі з іншими особами, наносила удари в різні частини тіла потерпілому ОСОБА_13 , намагався нанести тілесні ушкодження ОСОБА_14 , при цьому розпилював в бік потерпілого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 невідому речовину з предмета, ззовні схожого на газовий балончик. Також, про можливу причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного злочину, свідчать інші долучені до клопотання документи в їх сукупності. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Твердження сторони захисту про неправильність кримінально-правової кваліфікації дій підозрюваного є передчасними та потребують їх детальної перевірки в ході подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований та не має стабільного джерела прибутку, немає осіб на утриманні, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Щодо клопотань про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, слідчий суддя виходить з наступних підстав.

Так, ст. 180 КПК України передбачено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість слідчого судді в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Тягар доказування обставин, що свідчать про те, що особи, які виявили бажання стати поручителями заслуговують на довіру або особливу довіру, а також обставин, що свідчать про фінансову спроможність вказаних осіб сплатити грошове стягнення у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань, покладається на сторону кримінального провадження, що заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у виді поруки.

При цьому, на думку слідчого судді, застосування особистої поруки є ефективним, коли для підозрюваного розрив соціальних зв`язків з поручителем або підрив його авторитету є гіршим, ніж застосування більш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливим, передбаченим законом ризикам.

Разом з тим, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судовому засіданні не навели достатніх доводів на обґрунтування тверджень, що вони зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, а також зможуть доставити підозрюваного до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Одна лише наявність товариських стосунків між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підозрюваним не дають підстав стверджувати, що такі особи, мають достатній вплив на підозрюваного для того аби мати реальну можливість виконати зобов`язання, які можуть бути покладені на нього судом якби таке клопотання було задоволено.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не надали будь-яких доказів, аналізуючи які, слідчий суддя міг би зробити висновок, що вказані особи зможуть ефективно виконати свої зобов`язання як поручителя. Зокрема характеристики, інформацію про те, чи притягувалися вони до адміністративної чи кримінальної відповідальності, чи були поручителями в інших кримінальних провадженнях, і якщо так, то чи не порушувались ними зобов`язання.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у судовому засіданні клопотання з долученими до нього документами, а також пояснення, надані особами, які виявили бажання бути поручителями підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що взаємовідносини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з підозрюваним не гарантують реальний вплив на поведінку підозрюваного, а застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки значно ускладнить контроль за повним та своєчасним виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків і не виключає наявних ризиків.

Більше того, зважаючи на тяжкість злочину та його суспільну небезпеку, слідчий суддя вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним з ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Водночас, згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»),

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

При розгляді скарги захисника щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлено наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, захисник у своїй скарзі вказує на той факт, що затримання відбулось не на місці події, протокол затримання складено несвоєчасно, підстави затримання неконкретизовані.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного слідчим СВ Шевеченківського управління поліції у м.Києві ОСОБА_15 , час фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_7 02 лютого 2022 року о 15 год. 55 хв. у приміщенні будівлі Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул Герцена, 9. Також у протоколі зазначено підставу затримання відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

При цьому, в самому протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, значиться, що ОСОБА_7 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 цього Кодексу, та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

04 лютого 2022 року, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання слідчий СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Протокол затримання ОСОБА_7 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу слідчим суддею не встановлено.

Окрім того, слідчий суддя не знаходить суперечностей у вказаній у протоколі підставі для затримання ОСОБА_7 , а саме «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин», яка на переконання слідчого судді відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.11.2021 у справі №601/473/20 вказує, що стаття 208 КПК України не вимагає складання протоколу затримання негайно в ході затримання. Такий протокол має бути складений, як тільки це стане практично можливим. Про це свідчить і вказівка у ч. 5 ст. 208 КПК України про те, що в протоколі затримання, крім часу складання протоколу, має зазначатися місце, дата і точний час затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний затриманий та утримується під вартою без відповідних на те підстав, та підлягає звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_6 , заявлену в порядку статті 206 КПК України, на незаконне затримання - залишити без задоволення.
Заяву ОСОБА_11 про взяття підорюваного на поруки залишити без задоволення.
Заяву ОСОБА_10 про взяття підорюваного на поруки залишити без задоволення.
Заяву ОСОБА_12 про взяття підорюваного на поруки залишити без задоволення.
Клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 квітня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_7 розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу застава за підозрюваного).
Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, такі обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; - не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; - здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Київського СІЗО або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Київського СІЗО або іншої установи, де підозрюваний утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти і повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва.
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, проте в межах строку досудового розслідування.
У разі внесення застави, і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.
У задоволені іншої частини клопотання відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1