Справа № 569/1178/22
УХВАЛА

27 січня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (далі - це ж кримінальне провадження), про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене при проведені огляду місця ДТП, а саме на автомобіль FIAT QUBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З клопотання слідує, що 21.01.2022, приблизно о 23 год 40 хв, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем FIAT QUBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною, зі сторони с. Синів в напрямку с. Андрусіїв, Рівненського району, Рівненської області, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на проїзній частині.
У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події, а транспортний засіб зазнав механічного пошкодження.
Після проведення огляду автомобіль FIAT QUBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90, с. Городок, Рівненського району, Рівненської області.
22.01.2022 автомобіль FIAT QUBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Вищевказані предмети згідно вимог ч.7 ст.237 КПК України є тимчасово вилученим майном.
Так як на вказаному транспортному засобі наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також він є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України це є підставою тимчасового його вилучення.
Слідчий доводить, що необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування майна, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, у даному кримінальному провадженні по зазначеному транспортному засобі необхідно призначити судові інженерно-транспортні експертизи.
Також під час розслідування можуть виникнути підстави для проведення інших судових експертиз та слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.
Повернення даного транспортного засобу власнику чи іншій особі може позбавить орган досудового розслідування можливості повно, всебічно та неупереджено провести досудове розслідування, що у свою чергу перешкодить встановити істину у кримінальному провадженні.
Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задоволити з підстав у ньому наведених.
Особа у якої вилучено майно ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
З урахуванням викладеного, заяви слідчого, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч.2 ст.173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст. 170, 171, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Накласти арешт на автомобіль FIAT QUBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до проведення судових експертиз, залишивши зберігати вказаний транспортний засіб на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90, с. Городок, Рівненського району, Рівненської області, встановивши заборону його власнику, чи будь-якій іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1