Провадження по справі № 1-кп/522/102/22

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Приморський районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000116 від 05 квітня 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утримані двох малолітніх дітей, раніше працювала начальником управління аграрної політики та економічного розвитку Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2019 року в провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000116 від 05 квітня 2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигдяді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки залишились ризики передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачена може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої, оскільки ризики, вказані в клопотанні прокурора, не доведені, зазначили, що обвинувачена не переховувалась від суду та органу досудового слідства, не здійснює вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, потребує лікування та дієти, в обвинуваченої є діти, які потребують її догляду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Мотиви суду.
Так, вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2021 року було скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2021року та якою клопотання в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено та обрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 18.12.2021 року, а також визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 3 994 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 7 672 910 (сім мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять) гривень.

Зокрема, Одеський апеляційний суд в своїй ухвалі від 20.10.2021 року взяв до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченої, відповідно до відомостей з матеріалів провадження, а саме з консультативного висновку вбачалось, що ОСОБА_3 має виразкову хворобу з тяжкою течією.

Відповідно до матеріалів клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів встановлено факти, які вказують на те, що ризики встановлені ухвалами колегії суддів Одеського апеляційного суду від 20.10.2021 року, передбачених ст. 177 КПК України, ще мають місце.

Так, згідно долученої до матеріалів обвинувального акту копії витягу з ЄРДР за № 0000887 від 02.06.2021 року, за заявою ОСОБА_8 , були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Згідно короткого викладу обставин в зазначеному витязі, гр. ОСОБА_3 , в період часу з 2018 року по лютий 2021 рік, під приводом надання посередницьких послуг з підготовки та оформлення документів продажу торгових павільйонів, шахрайським шляхом заволоділа майном громадянки ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами. Внаслідок вчинення шахрайських дій відносно гр. ОСОБА_8 , нанесена матеріальна шкода складає 701 279,33 гривень.

Окрім цього, також до матеріалів обвинувального акту долучена копія витягу з ЄРДР за № 0000880 від 02.06.2021 року, за заявою ОСОБА_9 , були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, з аналогічних підстав щодо заволодіння гр. ОСОБА_3 шахрайським шляхом в громадянки ОСОБА_9 грошовими коштами у сумі 19 000 та 22 500 доларів США (письмові пояснення гр. ОСОБА_9 додаються до клопотання прокурора).

Окрім цього, також до матеріалів обвинувального акту долучена копія витягу з ЄРДР за № 0000879 від 02.06.2021 року, за заявою ОСОБА_10 , були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Згідно короткого викладу обставин в зазначеному витязі, гр. ОСОБА_3 в період часу з жовтня 2020 року по березень 2021 рік, під приводом надання посередницьких послуг з підготовки та оформлення документів по оренді та викупу земельної ділянки, шахрайським шляхом заволоділа майном гр. ОСОБА_10 . Внаслідок вчинення шахрайських дій до гр. ОСОБА_10 , матеріальна шкода склала у розмірі 145 000 гривень та 12 000 доларів США (письмові пояснення ОСОБА_10 додаються до клопотання прокурора).

Також, до матеріалів обвинувального акту долучені заяви від гр ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з викладеними обставинами щодо вчинення відносно них шахрайських дій громадянкою ОСОБА_3 з долученим до них копією письмового повідомлення про підозру від 22 вересня 2021 року до ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000825, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України. Вказане кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії судового розгляду в Київського районному суді м.Одеси.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченого зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення обвинуваченим тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження обвинувачення та чим нижчим є рівень його обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи обвинуваченого у хід судового розгляду чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Щодо ризику переховування від суду.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, так як судом ще не досліджувались докази у справі, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_3 від суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання її винною у злочинах, у вчиненні яких вона обвинувачується, які є особливо тяжкими, що у випадку обвинувального вироку, позбавляє суд можливості застосувати норми ст. 75 КК України.

Тому, суд погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд також враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, допитаних на стадії судового розгляду судом. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

А тому суд погоджується з доводами прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні свідками, серед інших є особи, які так, чи інакше знали ОСОБА_3 , її сферу діяльності, а тому може прибігти до заходів примусу щодо вказаних осіб з метою змінити покази в судовому засіданні.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
При встановленні зазначеного ризику, суд виходить з наданих органом досудового розслідування чи прокурором документів щодо притягнення особи обвинуваченого до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а також будь-яких документів, що можуть свідчити про притягнення такої особи до вчинення протиправних діянь станом на теперішній час.

Ретельно дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та додатками до нього у виді заяв гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і витягами з ЄРДР , а також надіслані до суду заяви гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з викладеними в них обставинами, копією повідомлення про підозру від 22.09.2021 року відносно ОСОБА_3 , за фактами вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, які інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_3 після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає що за вказаних підстав, долучених доказів є достатньо для констатації наявності зазначеного ризику.

Відтак, встановлено, що в період часу з 03.03.2020 року, коли ухвалою Одеського апеляційного суду було змінено обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за постійним місцем проживання, до теперішнього часу, останньою було вчинено ряд протиправних дій, які викладені в письмових заявах гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 про вчинення злочину (заяви, копії витягів з ЄРДР та повідомлення про підозру та пояснення долучені до клопотання прокурора).

Досліджені судом в судовому засіданні документи свідчать про наявність ризику вчинення нею нових злочинів.

Застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

При цьому суд застосовує положення ч.5 ст.182 КПК України про те, що у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( ч.5 ст.182 КПК України).

Можливість призначення у разі визнання винуватим обвинуваченої їй покарання у виді позбавлення волі, наявність невідшкодованої майнової шкоди у особливо великих розмірах, дає підстави вважати, що застава у межах, зазначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до обвинувального акту, у кримінальному провадженні № 0000116 від 05 квітня 2019 року встановлено, що матеріальні збитки, завдані потерпілому в особливо великих розмірах на загальну суму 275,5 тисяч доларів США, (що відповідно до офіційних даних НБУ за вищевказані періоди становило 7 672 910 гривень), та відповідно до цього суд враховує це при визначенні розміру застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу на тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із залишенням визначеного ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2021 року розміру застави 3994 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 7672 910 (сім мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять) гривень.

Окрім цього, відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з обов`язковим додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, враховуючи пояснення, надані в судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_3 та її захисником про стан її здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в яку поміщена обвинувачена ОСОБА_3 , здійснити заходи щодо конвоювання ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» обвинуваченої та проведення медичного обстеження обвинуваченої в медичній частині зазначеної установи та у разі необхідності в спеціалізованих закладах МОЗ України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 201,331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій та застосування відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 11.03.2022 року включно.
Залишити раніше визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 3 994 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 7 672 910 (сім мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять) гривень, який було визначено відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 20.10.2021 року.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого по справі №522/20212/19, провадження 1-кп/522/102/22.

Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченої обов`язки строком на 60 (шістдесят) діб, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 16.11.2021 року.

Зобов`язати начальника філії ЦОЗ «ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях» забезпечити організацію проведення необхідного медичного обстеження та у випадку необхідності надання медичної допомоги обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявними в неї діагнозами та скаргами на стан здоров`я.

У разі наявності вимоги філії ЦОЗ «ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях», зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити вивіз обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вказаної установи, розташованої за адресою: 54001, м.Миколаїв, вул. Спаська,39-А, для проведення обстеження в узгоджений медичним закладом час.

Зобов`язати начальника філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях», повідомити суд про результати проведення медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_3 в письмовому виді з долученням копій відповідних медичних документів у разі проведення лікувальних процедур.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Приморський районний суд міста Одеси

м. Одеса, ул. Балківська, 33, інд. 65110, тел.753-18-53
_____________________________________________________________________________________

С-7

12.01.2022 року

С-07

Начальнику філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях» 54001, м.Миколаїв, вул. Спаська,39-А

Надсилаємо Вам копію ухвали суду від 12.01.2022 року, для відома та виконання.

Додаток: - копія ухвали суду від 12.01.2022 року.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1