Справа № 489/8129/21
Номер провадження 1-кс/489/2106/21
УХВАЛА
Іменем України
08 грудня 2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,
представника володільця майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження № 0001731 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт майна
встановив
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 01.12.2021 в ході огляду місця події, а саме: автомобілю марки «Mitsubishi Outlander» сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номером шасі VIN НОМЕР_2 , номером рами НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 .
Так, в клопотанні зазначено, що 01.12.2021 до чергової частини ВП № 2 МРУП надійшла ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2021 щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом неповернення представником орендаря ОСОБА_7 автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на підставі спливу строку договору оренди, який завершився 30.04.2021. Сума матеріального збитку встановлюється.
Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Інші учасники не заперечували проти задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчим суддею встановлено такі обставини.
Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001731 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в т. ч. з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження як речового доказу.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно з позбавленням права на користування, відчуження та розпорядження майном, вилученим 01.12.2021 в ході огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номером шасі VIN НОМЕР_2 , номером рами НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебував у фактичному володінні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1