ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/98/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/95/22 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за №0000878 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.09.2021 року, якою застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України, за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,
в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою застосовано до ОСОБА_9 за вчинення у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 04.09.2018 року приблизно о 02-00 годині, з метою викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, увійшовши через неогороджену ділянку на подвір`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрав акумуляторну батарею «Starta», модель «Moto 9 Ah, 12 V, 80 A (EN)», ТУУ-27.2., знявши її з мотоциклу марки «Днепр-11», який стояв під деревом, поряд з будинком, вартість якої згідно висновку експерта №2540-МТ від 10.09.2018 року становить 356 гривень 25 копійок, котрий належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку обернув на власну користь та розпорядився нею на власний розсуд, перенісши до свого місця проживання й використовуючи для власних потреб, чим спричинив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальний збиток на вище вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить ухвалу змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з фактичних обставин, встановлених судом, посилання на спрямованість мети та мотиви дій ОСОБА_9 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді словосполучень «з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів» і «обернув на власну користь та розпорядився на власний розсуд».
У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції визнано доведеним факт вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та в ухвалі прописано про вчинення ним цих дій з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та вказано, що викрадене обернув на власну користь і розпорядився на власний розсуд. Тобто, суд надав оцінку вчиненому, що встановлюються лише щодо осудної особи, а ОСОБА_9 згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 536 від 24.10.2018 року та №89 від 08.07.2021 року визнано неосудним.
Іншими учасниками судового провадження ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржується.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Особа, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 , законний представник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання 22.11.2021 року, 06.12.2021 року, 10.01.2022 року не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду не надавали, що не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями п.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, зокрема, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також вид застосованих примусових заходів медичного характеру, у апеляційній скарзі не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом із тим колегія суддів вважає прийнятними доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного посилання суду першої інстанції на мету і мотив дій ОСОБА_9 при вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння.

Так, осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Зазначене узгоджується з правовим висновком ККС ВС, викладеним в постанові від 26.06.2019 року, справа №202/5997/17.

Відповідно до досліджених судом першої інстанції висновків судово-психіатричних експертиз №536 від 24.10.2018 року та №89 від 08.07.2021 року у період вчинення інкримінованого ОСОБА_9 діяння та на час проведення експертизи останній не міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавило ОСОБА_9 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні мета і мотив як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Тому, висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Окрім того, ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, і мета та мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину, і встановлюються лише щодо осудної особи, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

Відповідно до ч.2 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у разі зміни правової кваліфікації діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за менш тяжке діяння або пом`якшення виду примусових заходів медичного або виховного характеру.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України верховенство права є засадою кримінального провадження, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Саме на реалізацію цієї засади спрямовані встановлені спеціальними нормами КПК винятки, які дають можливість апеляційному суду, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, приймати рішення щодо покращення правового становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, враховуючи виявлення неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (посилання на мету і мотив як на складові злочину), у той час коли вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, апеляційний суд вважає за можливе виправити допущену місцевим судом помилку та виключити із ухвали зазначені посилання.

В той же час, посилання прокурора в апеляційній скарзі на необхідність виключення з фактичних обставин, встановлених судом, словосполучень «обернув на власну користь та розпорядився на власний розсуд» не можуть бути визнані прийнятними, оскільки це є складовою об`єктивної сторони злочину, яка дає можливість встановити причетність особи до конкретного суспільно небезпечного діяння.
Будь-яких даних які б свідчили про наявність при розгляді кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування судового рішення, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора та заявлені ним вимоги, враховуючи, що становище обвинуваченого не погіршується, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України - зміні.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 змінити, виключити із встановлених судом обставин вини ОСОБА_9 елементи суб`єктивної сторони злочину - мету і мотив його дій при вчиненні суспільно небезпечного діяння .

В решті ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2 / ОСОБА_3 / ОСОБА_4