Провадження 1-кп/991/107/19
У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2022 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах ОСОБА_11 , про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 06 квітня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тарутине Одеської області, проживає на АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, проживає на АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1.Зміст клопотання і позиції учасників судового провадження
До Вищого антикорупційного суду від адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 надійшло клопотання про часткове скасування арешту майна. Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/11060/18 від 26 квітня 2018 року накладено арешт на майно, що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , з-поміж іншого на: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 295,5 кв.м., реєстраційний номер 208; земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0639, площею 0,18 га, розташовану в Київській обл., Бориспільському р-ні, с. Вишеньки, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер 08; легковий автомобіль марки «Skoda Octavia A5», VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску.
На переконання представника ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_8 , арешт накладено необґрунтовано та підлягає скасуванню, з огляду на порушення права спільної сумісної власності подружжя.
19 липня 2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб. 09 грудня 2015 року ОСОБА_7 придбано відповідно до договору купівлі-продажу зазначену вище земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0639, того ж дня здійснено реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_7
18 серпня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
18 травня 2017 року за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на автомобіль марки «Skoda Octavia A5».
Посилаючись на положення ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України захисник ОСОБА_8 зазначає, що 1/2 частина переліченого вище майна (житлового будинку, земельної ділянки та автомобіля) належать ОСОБА_11 .
Оскільки, арешт на все майно накладався з метою забезпечення виконання конфіскації, як покарання за вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, водночас ОСОБА_11 не є в цьому кримінальному провадженні підозрюваною, обвинуваченою, а тому її майно не підлягає конфіскації, а накладення арешту на її частку в спільному майні, на думку сторони захисту, є протиправним обмеженням права власності ОСОБА_11 .
У судове засідання, призначене на 24 грудня 2021 року, особа, в інтересах якої було заявлено клопотання про часткове скасування арешту майна, ОСОБА_11 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату та час його розгляду телефонограмою через свого представника, адвоката ОСОБА_8 (т. 12, а.с. 235), котрий в судовому засіданні підтвердив, що узгодив із ОСОБА_11 його участь в судовому засіданні під час розгляду клопотання. Заяв про відкладення судового розгляду з поважних підстав не надійшло, що не перешкоджало суду розглянути це клопотання.
У судовому засіданні представник ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_8 вимоги поданого клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив суд його задовольнити, додатково зазначив, що на автомобіль марки «Skoda Octavia A5» також накладено ще один арешт, який на момент розгляду цього клопотання сторона захисту не оскаржує, а рішення про доцільність його скарження буде прийнято пізніше.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 заперечував, надавши суду відповідні письмові пояснення, зі змісту яких убачається наступне. Арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0639, житловий будинок АДРЕСА_1 , та автомобіль «Skoda Octavia A5» накладено, на думку прокурора ОСОБА_5 , обґрунтовано, оскільки санкція статті за діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Окрім того, ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено умови відступу від засад рівності часток чоловіка та дружини при поділі спільного майна. Оскільки, матеріали провадження не містять відомостей про виділення часток ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в спільному майні, та не надано відповідних відомостей стороною захисту, то, на думку прокурора ОСОБА_5 , рішення слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам чинного законодавства.
Прокурор ОСОБА_5 також звернув увагу суду, що автомобіль марки «Skoda Octavia A5» визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та на нього накладено арешт для забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
У разі скасування арешту майна, на думку прокурора ОСОБА_5 , існує ризик його приховування, відчуження, що ускладнить виконання можливого покарання.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав свою позицію, викладену в письмових запереченнях, додатково зазначив, що на етапі досудового розслідування сторона захисту неодноразово порушувала питання про скасування арешту майна, однак в задоволенні таких клопотань було відмовлено. Прокурор ОСОБА_5 також зазначив, що потреба в збереженні арешту майна продовжує існувати, а накладений арешт повністю відповідає вимогам законодавства.

2.Оцінки та мотиви суду
Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши клопотання представника ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_8 про часткове скасування арешту та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити наступні обставини: по-перше, чи звернувся із клопотанням про скасування арешту майна належний суб`єкт; по-друге, чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.
Зі змісту доданих до клопотання документів убачається, що 19 липня 2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб.
09 грудня 2015 року ОСОБА_7 придбано відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрованого в реєстрі за № 3984, земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0639, площею 0,18 га, розташовану в Київській обл., Бориспільському р-ні, с. Вишеньки, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_7
15 серпня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації відповідного права стали: договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 грудня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі за № 3984; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49419796 від 09 грудня 2015 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 ; декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС93 від 13 липня 2016 року видана Департаментом ДАБІ у Київській області.
Зі змісту листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 12 січня 2022 року № 31/10-124 убачається, що 18 травня 2017 року за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на автомобіль марки «Skoda Octavia A5», 2012 року випуску, об`єм двигуна 1895 см. куб.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Режим спільної сумісної власності, на відміну від режимі спільної часткової власності, не передбачає виділ часток кожного власника в натурі, що унеможливлює ідентифікацію конкретних часток ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_11 у спільному майні, а також розмір таких часток, які можуть бути не однаковими, через що обтяження майна підозрюваного в цілому є єдиним можливим та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження з метою можливої конфіскації майна у випадку призначення такого виду покарання.
Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Оскільки, Сімейним кодексом України встановлюється презумпція належності подружжю на праві спільної сумісної власності майна, набутого в шлюбі, та ураховуючи, що захисником ОСОБА_8 не надано суду доказів виділення в натурі часток ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зі спільного майна, то суд виходить із позиції, що обвинуваченому ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_11 належать ідеальні частки в спільному майні подружжя, а саме у: земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0639, житловому будинку АДРЕСА_1 , та автомобілі «Skoda Octavia A5».
Доказів того, що на момент накладення арешту автомобіль «Skoda Octavia A5» був особистою приватною власністю ОСОБА_11 або ж того, що він був придбаний за її особисті кошти, подарований їй чи успадкований нею представник ОСОБА_11 не надав.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Як слідує зі змісту ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року у справі 760/11060/18 арешт з-поміж іншого й на зазначене вище майно накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Ураховуючи норми ст. 65, 67 Сімейного кодексу України, що регулюють права подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та на розпорядження часткою у такому майні, а також відсутність відомостей про визначення часток, належних кожному з подружжя, накладення арешту в межах цього кримінального провадження було можливе виключно щодо об`єктів такої власності в цілому.
Указане дає підстави для висновку, що накладення арешту на майно 26 квітня 2018 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва здійснене з дотриманням вимог ч. 4 ст. 173 КПК України і за наявності підстав уважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся з клопотанням про арешт майна.
Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0639, житловий будинок АДРЕСА_1 , та автомобіль «Skoda Octavia A5» накладено обґрунтовано.
Окрім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року (справа № 760/11058/18) накладено арешт з-поміж іншого на автомобіль «Skoda Octavia A5» з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації як виду порання. У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні триває. Долю речових доказів судом буде вирішено в порядку ст. 100 КПК України, в нарадчій кімнаті, при винесенні остаточного рішення у справі, яке після набрання чинності буде виконано, у тому числі, в частині накладеного арешту на автомобіль «Skoda Octavia A5».

Оскільки, потреба в збереженні арешту майна продовжує існувати до постановлення вироку у цьому провадженні, а частка обвинуваченого ОСОБА_7 у спільному майні подружжя не виділена в натурі, то суд приходить до висновку, що передбачені КПК України підстави для часткового скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/11060/18) від 26 квітня 2018 року, відсутні, а отже в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 слід відмовити.
Керуючись статтями 174, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах ОСОБА_7 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/11060/18) від 26 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 06 квітня 2018 року, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3