ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/70/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 358 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №00002018 за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2021 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.08.1995 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 145 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
-02.04.1997 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 3 ст. 14, 86-1, ч. 2 ст. 140, ст. 42, 43 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.03.2007 року умовно - достроково на 5 місяців 7 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вирішено питання про речові докази.

Суд встановив, що ОСОБА_7 , у 2020 році (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи на ринку в м. Одеса, придбав посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 в/ч НОМЕР_2 , де йому вклеїли його фотокартку, з метою подальшого використання в особистих цілях. 26.03.2021 року близько 14.20 год., ОСОБА_7 рухаючись на розі вул. Чорноморська та Бериславське шосе в м. Херсон, був зупинений співробітниками поліції та надав вище вказане посвідчення, тобто продовжував його використовувати до моменту вилучення під час огляду місця події 26.03.2021 року в період часу з 18.00 годин до 18.20 год.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 6 місяців. В решті вирок залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, який спрямований проти авторитету органів державної влади, місцевого самоврядування, на зважив на характер вчиненого діяння, яким фактично знецінено мужність та самовідданість учасників бойових дій, які захищали батьківщину та отримали відповідний статус у порядку, передбаченому законом, тому поблажлива позиція суду про присудження до стягнення 850 грн. штрафу викликає у обвинуваченого почуття безкарності. Суд не врахував, що ОСОБА_7 безліч разів притягувався до кримінальної відповідності, востаннє 08.04.2019 року був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК до 4 років 10 місяців позбавлення волі, судимості його не погашені та він продовжує злочинну діяльність та звільнившись з місць позбавлення волі 08.04.2019 року на шлях виправлення на став і у короткий термін часу вчинив нове кримінальне правопорушення. Суд не врахував відсутність у ОСОБА_7 законного джерела доходу, незайнятість суспільно-корисною працею, визнання вини під тиском зібраних доказів, що ставить під сумнів його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, який було припинено лише за втручання працівників поліції. Отже наведене свідчить про неможливість досягти мети покарання без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора з наведених в ній підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються і не заперечуються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, колегія суддів визнає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінального правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Разом із тим, процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині.

При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі послався на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії кримінальних проступків, відомості про особу винного, який офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, утриманців не має, в порядку ст. 89 КК України не судимий, у вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки суд першої інстанції в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з конкретних обставин його вчинення та невірно оцінив відомості про особу винного.

Як установлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 має виключно негативну репутацію, як особа, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі і за тяжкі та особливо тяжкий злочини, через незначний час після звільнення з місяць позбавлення волі, в період непогашеної судимості знов вчинив кримінально-каране діяння, тобто свідомо та систематично продовжує злочинну діяльність.

Всупереч висновків суду, судимість ОСОБА_7 не погашена. Він офіційно не працює, законного джерела доходу не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно.

Суд першої інстанції належним чином не врахував характер вчиненого кримінального проступку.

Як обґрунтовано зазначає у скарзі прокурор, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, підробивши та використовуючи у своїх власних, протиправних цілях посвідчення учасника бойових дій, що в умовах військової агресії Російської Федерації по відношенню до України набуває особливого цинізму, фактично знецінює мужність та самовідданість учасників бойових дій, які захищають батьківщину та отримали відповідний статус у порядку, передбаченому законом, тому поблажлива позиція суду про присудження до стягнення за це суспільно-небезпечне діяння штрафу в мінімальному розмірі не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, оскільки таке покарання не забезпечить мету кримінального покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

На підставі вказаної норми кримінального процесуального закону, та враховуючи вищенаведені апеляційним судом доводи і мотиви, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання із ухваленням нового вироку із призначенням йому покарання у виді арешту на максимальний строк.

З наведених підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання засудженого в порядку виконання вироку апеляційного суду.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3