Дата документу 07.09.2021 Справа № 554/8537/21
У Х В А Л А

іменем України

07 вересня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 04.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СД Полтавського районного управління поліції Головного управління поліції в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 04.09.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

24.07.2021 р. близько 12.00 год. невідома особа, перебуваючи в барі «Каприз», що за адресою: м. Полтава, вул. Г. Сталінграда, 11, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку, розмір якого встановлюється.

06.09.2021 р. під час проведення огляду, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень корпусу. На задній кришці корпусу наявний геометричний візерунок та знизу наявні наступні написи:

«SM-A307FN/DSMADEINVIETNAMBYSAMSUNGIMEI: НОМЕР_1

S/N: RF8M83MPMCP». Мобільний телефон перебуває у чохлі-книжці ззовні чорного кольору, а в середині фіолетового кольору. Даний мобільний телефон було оглянуто, вилучено та поміщено в поліетиленовий пакет, перев`язані ниткою білого кольору, опечатані біркою з відповідними написами та підписами понятих та дізнавача.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучений під час огляду мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , без видимих пошкоджень корпусуу чохлі-книжці чорного кольору, має значення речових доказів, тобто є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, прокурор звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході огляду від 06.09.2021 р. мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Прокурор надала заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В частині 1 ст.170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

В ч.3 ст.170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою дізнавача від 06.09.2021 року, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, визнане речовими доказами.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 100, 131-132, 167-168, 170,172,173, 236, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 04.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт, на вилучений 06.09.2021 року під час проведення огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у чохлі-книжці ззовні чорного кольору, з позбавленням права розпорядження, володіння та користування.

Визначити місцем зберігання речового доказу мобільного телефону марки «SamsungGalaxyA30s», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у чохлі-книжці ззовні чорного кольору, в камері зберігання речових доказів СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000862.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .