БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1026/21
Провадження № 1-кп/730/109/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора Ніжинської окружної прокуратури - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000376 від 07.11.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
06.11.2021 року близько 18:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаком в обличчя, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки нижньої губи рота зліва, синців лівої підочно-виличної-щічної, правої очної та правої щічно-ротової ділянок обличчя, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Прокурор вважала, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України є повністю доведеною і його дії органом дізнання кваліфіковані вірно, просила застосувати до нього покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він знайомий з обвинуваченим і до вказаного конфлікту перебував з ним у дружніх стосунках. 06.11.2021 року він вдома святкував свій день народження. Вони з ОСОБА_6 вийшли на подвір`я, в цей час під`їхав обвинувачений, щоб забрати свою дівчину, яка була серед запрошених гостей. Вони вийшли на вулицю та попросили ОСОБА_7 купити пляшку вина, але останній напав на ОСОБА_6 і почав його бити. Він хотів їх розборонити, проте обвинувачений завдав йому три-чотири удари в область обличчя, від чого він впав на землю. Вважає, що обвинувачений повинен понести покарання за свої протиправні дії. Щодо міри покарання погоджується з думкою прокурора, хоча і вважає що воно буде недостатнім за вчинення вказаного проступку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 06.11.2021 року близько 18-00 години він приїхав до господарства ОСОБА_5 . З двору вийшов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , від них було чути запах алкоголю. Між ним та ОСОБА_6 виникла бійка на грунті неприязних відносин, які виникли в минулому. В цей час ОСОБА_5 , який стояв трохи далі від них, почав підходити і замахнувся рукою, тоді він наніс потерпілому чотири удари в область обличчя. Після чого сів в автомобіль і поїхав. Щиро розкаюється у вчиненому, вказує, що в майбутньому більше так чинити не буде. Також зазначив, що не відшкодував потерпілому завдану шкоду, оскільки він не має зазначеної ним суми коштів. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд знаходить, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України і його дії органом дізнання кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.
ОСОБА_4 за місцем проживання негативної характеристики не має, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатну матір.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься законом до кримінальних проступків, наявності пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчинених ним діянь, наявності доходу від неофіційного місця роботи, позиції потерпілого, який погоджується з запропонованим прокурором обвинуваченому покаранням у виді штрафу, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1